Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Волков Сергій Вікторович, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 10.02.1988 перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного побуту та господарства, а також виховання дітей із 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Від цього шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З огляду на вказані обставини позивач просила розірвати вказаний шлюб, а також покласти на неї понесені витрати зі сплати судового збору. 17.11.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 13). 09.12.2025 від відповідача надійшла заява, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 16-18). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, що містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10.02.1988 Нетішинським міськвиконкомом Славутського району Хмельницької області під актовим записом № 22, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Як наголошується у ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного побуту та господарства, а також виховання дітей із 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. У свою чергу, із наданої суду письмової заяви відповідача вбачається, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надав суду заяву, з якої вбачається, що останній безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього та не виявляє бажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved