Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 28 серпня 2025 року [PERSON] , в особі представника, адвоката Живаги Олександра Васильовича звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області, Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визначення прізвища дитини при реєстрації народження. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 02 серпня 2024 року укладений шлюб, при реєстрації шлюбу своє прізвище не змінювала. На початку вересня 2024 року позивач завагітніла, цю новину відповідач зустрів радісно і був щасливий. Сім`я проживала у будинку батьків відповідача у селищі Градизьк Кременчуцького району Полтавської області. Однак з часом стосунки між подружжям розладналися, через те, що родичи чоловіка почали втручатися у їхнє сімейне життя. Родичі дозволяли собі ображати її, принижувати та піддавали дискримінації за національною ознакою. Не сприймали ні як вірменку, ні як українку, оскільки батько позивачки вірменин, а мати українка. Такі обставини створили надзвичайне токсичне середовище і поставили їхню сім`ю на межу руйнування, що призвело до її розпаду. На фоні такої ситуації та психологічного навантаження у позивачки виникла загроза викидня на ранньому терміні вагітності, у зв`язку з чим вона була госпіталізована та перебувала у лікарні понад тиждень. За цей час, жодного разу відповідач не відвідав її у лікарні, не виявив інтересу до її стану чи стану дитини. Згодом позивач разом із своїми батьками переїхала на постійне проживання на [ADDRESS] , де мешкає і станом на цей час. Під час вагітності позивач перебувала на обліку у пологовому будинку № 5 міста Києва, де проходила всі необхідні спостереження, консультації та підготовку до пологів. За весь час відповідач жодного разу не відвідав позивача, не цікавився станом їхньої дитини, тобто відповідач навіть не визнав себе батьком дитини. Глобинський районний суд Полтавської області рішенням від 06 березня 2025 року шлюб між сторонами розірвав. У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Після народження дитини позивач звернулася до Макарівського відділу ДРАЦС у Бучанському районі з метою реєстрації дитини та визначення її прізвища « [PERSON] ». Однак у проведенні реєстрації народження дитини на підставі статті 135 Сімейного кодексу України позивачу було відмовлено через наявність автоматичного припущення батьківства відповідача і у зв`язку із незначним терміном після розірвання шлюбу і народженням дитини. Крім того, позивач звернулася до Служби у справах дітей Макарівської селищної ради із заявою про надання дозволу на визначення її новонародженій дитині «Мінасян». Проте, рішенням комісії Служби у справах дітей Макарівської селищної ради відмовлено у наданні такого дозволу та рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного спору. Суд ухвалою від 10 вересня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28 жовтня 2025 року. Зобов`язав Службу у справах дітей Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина. Суд ухвалою від 28 жовтня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 11 грудня 2025 року. Суд відклав розгляд справи по суті на 23 грудня 2025 року. У судовому засіданні позивач та представник, адвокат Живага О.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав. Своїм правом на подання відзиву на позову заяву не скористався. Від Служби у справах дітей Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи за від сутності представника третьої особи. Представник Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області надіслала до суду заяву щодо розгляду справи за відсутності представника відділу. Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідив матеріали справи, дійшов до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що Глобинський районний суд Полтавської області рішенням від 06 березня 2025 року розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач [INFO] народила дитину жіночої статі у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня № 5» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що підтверджується обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні від 31 травня 2025 року; відомостями про новонародженого від 31 травня 2025 року та медичним висновком про тимчасову непрацездатність у зв`язку з вагітністю та пологами, видану КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № КТТ8-НКЕК-М4М8-МС7Н від 11 квітня 2025 року. Зі змісту повідомлення директора КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 061/05-1942 від 25 червня 2025 року вбачається, що позивач під час вагітності 04 лютого 2025 року перебувала на обліку у КНП «КМКЛ № 5», всі призначення та рекомендації лікаря жіночої консультації виконувала вчасно та у повному обсязі. [PERSON] з`являлася на прийом завжди у супроводі батька. Під час перебування [PERSON] у пологовому стаціонарі з нею перебували її батьки. Протягом усього періоду перебування вагітної на обліку у жіночій консультації [PERSON] жодного разу не був присутній на прийомах разом із [PERSON] , не звертався до лікаря та не виявляв зацікавленості перебігом вагітності, пологами, станом здоров`я матері та новонародженої дитини. Як зазначила позивач, а відповідач не скористався своїм процесуальним правом заперечити, що фактично не визнає себе батьком дитини. Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої старостою сіл Андріївка, Червона Гірка Макарівської селищної ради № 297 від 02 липня 2025 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (батько), [PERSON] , [INFO] (мати) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, факт проживання [PERSON] та її новонародженої доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання складеного старостою сіл Андріївка, Червона Гірка Макарівської селищної ради у присутності сусідки [PERSON] від 02 липня 2025 року. Згідно із витягом з протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Макарівської селищної ради від 18 червня 2025 року, комісія вирішила відмовити [PERSON] у наданні дозволу на присвоєння малолітній дитині, яка народилася [INFO] , прізвища « [PERSON] », оскільки спір між батьками відсутній та враховуючи те, що заявниця не надала копію паспорта батька дитини, документи, що підтверджують перебування/не перебування батька дитини на території України, а також те що думка батька дитини з вказаного питання не заслухана, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до статті 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України «Про громадянство України», іншими нормативно-правовими актами. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 свідчить, що дитина реєструється відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Приписами статті 133 Сімейного кодексу України визначено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Суд встановив, що позивачка намагалась зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, але їй відмовлено у цьому, у зв`язку з тим, що для реєстрації народження дитини, батьки якої мають різні прізвища необхідно подати батькам спільну заяву про присвоєння дитині прізвища батька чи матері. Однак подання спільної заяви неможлива, оскільки відповідач не спілкується із позивачем. Відсутність реєстрації народження дитини порушує її особисте немайнове право на ім`я, тож в інтересах дитини питання щодо визначення прізвища дитини слід розглядати у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено законом або договором. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища, ефективним способом захисту особистих немайнових прав малолітньої доньки позивачки [PERSON] є визначення судом прізвища дитини за прізвищем матері « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Відповідно до статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 144 Сімейного кодексу України). Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно із статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові (частина третя статті 144 Сімейного кодексу України). Згідно вимог частин першої, третьої статті 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 Цивільного процесуального кодексу України). За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач уникає спілкування з позивачем, не висловив своєї позиції щодо порушеного у позові питання, мати й батько мають різні прізвища, тож суд дійшов висновку, що вимоги про визначення прізвища дитини матері « [PERSON] » слід задовольнити, оскільки визначення прізвища новонародженої дитини за прізвищем матері відповідає інтересам новонародженої дитини [PERSON] та відновить її особисте право на ім`я. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved