Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (далі позивач, ТОВ «Він Фінанс») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 20737,09 грн заборгованості за кредитним договором, 3028,00 грн судового збору та 9200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову ТОВ «Він Фінанс» вказувало, що 14 червня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] уклали договір №\~190798, за умовами якого відповідач отримав 3500,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 3500,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 15845,00 грн, з яких: 3500,00 грн заборгованість за основним боргом, 1890,00 грн нараховані проценти, 10455,00 грн заборгованість за пенею та штрафами. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 1427,35 грн та 3% річних у сумі 3464,74 грн, нараховані на суму заборгованості. 12 квітня 2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») уклали договір факторингу №\~1, за умовами якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») набуло право грошової вимоги, зокрема, за договором №\~190798 від 14 червня 2018 року. Ухвалою від 14 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України\~встановлено загальні\~вимоги до\~форми договорів,\~а саме:\~договір може\~бути укладений\~у будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом ;\~якщо сторони\~домовилися укласти\~договір у\~певній формі,\~він вважається\~укладеним з\~моменту надання\~йому цієї\~форми,\~навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася ;\~якщо сторони\~домовилися укласти\~договір за\~допомогою інформаційно-комунікаційних\~систем,\~він вважається\~укладеним у\~письмовій формі ;\~якщо сторони\~домовились укласти\~у письмовій\~формі договір,\~щодо якого\~законом не\~встановлена письмова\~форма,\~такий договір\~є укладеним\~з моменту\~його підписання\~сторонами ; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з частиною першою статті 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статей 526, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 14 червня 2018 року [PERSON] підписав індивідуальну частину договору №\~190798, за умовами якого товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредиту (пункт 1.1 договору). Відповідно до пункту 1.2 сторони погодити фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,29% річних). Строк дії договору 30 днів (пункт 1.4). Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача складає 15845,00 грн, з яких: 3500,00 грн заборгованість за основним боргом, 1890,00 грн нараховані проценти, 10455,00 грн заборгованість за пенею та штрафами (а.\~с. 22-25). 12 квітня 2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») уклали договір факторингу №\~1, за умовами якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») набуло право грошової вимоги, зокрема, за договором №\~190798 від 14 червня 2018 року. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, то вимога про стягнення з відповідача заборгованості на користь ТОВ «Він Фінанс», яке набуло права вимоги до нього за цим договором, підлягає задоволенню. Ураховуючи вищевикладене, суд убачає наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Він Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Окрім того, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати 2422,40 грн судового збору. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, однак суму, яку необхідно стягнути, не вказує.

Outcome: approved