Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «Фактор П» звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 23.04.2020 між ТОВ «Сенс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №017/00402/04/20. Згідно умов договору сума кредиту становить 45 000 грн., яка надана на умовах строковості, повернення та платності. Кредит повертається шляхом виплат кожні 15 днів. 30.06.2021 між ТОВ «Сенс Кредит» та ТОВ «Фактор П» було укладено Договір факторингу №23-ФП-СК-202106, згідно з умовами якого ТОВ «Сенс Кредит» відступило ТОВ «Фактор П» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Станом на 29.07.2025 заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 49 145,35 грн., з яких: 12 544,72 грн. - тіло кредиту та 36 600,63 грн. - нараховані відсотки, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Відповідач подала відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечує. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач не надав суду доказів отримання ним права вимоги до відповідача від первісного кредитора, зокрема не надав суду доказів оплати на користь ТОВ «Сенс Кредит» коштів по договору факторингу №23-ФП-СК-202106. Також посилається на те, що позивач не надав суду належних доказів перерахування відповідачу коштів по договору кредиту №017/00402/04/20. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 23.04.2020 між ТОВ «Сенс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №017/00402/04/20. Того ж дня [PERSON] підписала заяву на видачу кредиту. Згідно умов договору сума кредиту становить 45 000 грн., яка надана на умовах строковості, повернення та платності. Кредит повертається шляхом виплат кожні 15 днів, строк кредитування 270 днів, ставка 161,6244 % (процентів) річних від з першого по 11 платіж та 2 578,3697 % (процентів) річних з 12 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, загальна вартість кредиту 100044,00 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. У Додатку 2 до Договору сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 45 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 23.04.2020. 30.06.2021 між ТОВ «Сенс Кредит» та ТОВ «Фактор П» було укладено Договір факторингу №23-ФП-СК-202106, згідно з умовами якого ТОВ «Сенс Кредит» відступило ТОВ «Фактор П» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі документів від 30.06.2021, підтверджує факт переходу від ТОВ «Сенс Кредит» до ТОВ «Фактор П» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Згідно Додатку №2 до Договору факторингу ТОВ «Фактор П» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №017/00402/04/20 на суму 54 080,00 грн., з яких: 17 479,37 грн. - тіло кредиту та 36 600,63 грн. - нараховані відсотки. Станом на 29.07.2025 заборгованість за кредитним договором №017/00402/04/20 від 23.04.2020 відповідачем не погашена на суму 49 145,35 грн., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у Цивільному Кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 23.04.2020 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Кредитного договору №017/00402/04/20. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, особисто підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 45000,00 грн., що також повністю підтверджується матеріалами справи, і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії, а також загальній вартості кредиту, узгодженій сторонами у кредитному договорі. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Посилання відповідачки на те, що до позивача не перейшло право вимоги за кредитним договором, оскільки до позову не додану доказів оплати за договором факторингу, на увагу не заслуговує. Згідно п.3.1. договору факторингу, право вимоги вважається відступленим та набутим фактором з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відступлення прав (додаток 3 до договору), тобто не прив`язане до моменту оплати за договором. Договір факторингу ніким не оспорюється і не визнаний у встановленому порядку недійсним, тому суд приймає його як такий, що породжує відповідні права і обов`язки сторін, що відповідає правовій позиція згідно постанови Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16. В підсумку суд позов задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved