Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 16 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492, місцезнаходження: Україна, 02081, місто Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 25, приміщення 318) (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Первісний кредитор) та [PERSON] (дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) (надалі Відповідач) укладено Договір № 4562582 про надання коштів на умовах споживчого кредит. Відповідно до умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 4000.00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 25 листопада 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу № 25/11/2024, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 4562582 від 16 квітня 2024 року. Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.11.2024 року №25/11/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4562582 від 16.04.2024 року загальна сума заборгованості склала 28400 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4000.00 гривень., заборгованості за процентами 22400. 00 гривень та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 2000.00 гривень. 25 листопада 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача за договором № 4562582 від 16 квітня 2024 року. У порушення вимог ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідачка не виконала свої зобов`язання. не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 39000.00 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4000.00 гривень; суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 22400.00 гривень; суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 12600.00 гривень. Разом з тим, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» просить нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] (дата народження - [INFO] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до роздруківки трекінгу "Укрпошта" за №R067048612854, згідно норм п. 2 ч. 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно Судових викликів № 288/1489/25/16922/25 від 09 жовтня 2025 року, № 288/1489/25/20105/25 від 03 грудня 2025 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] була повідомлена про судові засідання. Частина 4 статті 223 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, але без їх участі, за наявними у справі матеріалами та письмовими доказами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, але без їх участі, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що від 16 квітня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та клієнтом [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4562582, який 16 квітня 2024 року підписано [PERSON] електронним підписом 83480, за умовами якого: на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4000.00 гривень /п.1.2./; за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору) /1.2.1./; строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів /п.1.3./; рекомендовані дати внесення Клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у Графіку платежів - друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу» /п.1.3.3/; тип процентної ставки фіксована /п.1.4/; за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: - стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору /п.1.4.1./; знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт д о 10.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою/п.1.4.2./. /а.с.37-57/ Пунктами 1.5 1.6 Договору визначено, що: орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредитування 133839,05; 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 63731,82 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 39000.00 гривень; 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 38 125.00 гривень. Крім того, в пунктах 2.1 та 2.2. вказано, що: - товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 16.04.2024 року або 17.04.2024 року. Згідно пункту 5.1 Договору - товариство має право: 5.1.1. вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 5.1.3. укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. В Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4562582 від 16 квітня 2024 року, який підписано 16 квітня 2024 року клієнтом [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 83480, наведено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. /а.с.58/ 16 квітня 2024 року [PERSON] підписано електронним підписом [NUMBER] , Інформаційне повідомлення - Додаток № 2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4562582 від 16 квітня 2024 року в якому [PERSON] заначила інформацію про третіх осіб для можливої подальшої взаємодії при врегулюванні її простроченої заборгованості та вказала свої персональні дані. /а.с.59/ Згідно паспорту споживчого кредиту - Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» зазначено: інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; сума кредиту 4000.00 гривень, строк кредитування 350 календарних днів, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а саме: процентна ставка, відсотків річних 912.50 % річних (або 2.50 % в день); занижена процентна ставка, відсотків річних )застосовується з дати видачі кредиту до 10.05.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту) 593,13% річних (або 1,63% в день); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою 35000.00 гривень; загальні витрати за кредитом (з урахуванням зниженої процентної ставки) 34125.00 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою 39000.00 гривень; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 133839,05 %; реальна річна процентна ставка (з урахуванням зниженої процентної ставки), відсотків річних 63721,82%; порядок повернення кредиту; - додаткову інформацію; інші важливі правові аспекти, паспорт споживчого кредиту підписано 16 квітня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 96771. /а.с.31-35/ Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» встановлено порядок надання фінансових послуг товариством. /а.с.93-108/ Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 19.12.2024 року, між Товариством та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 03012024-1 від 03.01.2024. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 16.04.2024 21:56:15 на суму 4000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК»: df7c3570-ea4d-45c6-900e-2fb9c01b8c9a; номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 45625821713293771; Session ID: 024106759983; сайт торгівця: https://credit7.ua; код авторизації: 883858; банк-еквайр: АТ «ПУМБ»; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] /а.с.69/ Як вбачається з договору № 210222-11 від 21 лютого 2021 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», за цим договором Фінансова компанія за дорученням Клієнта (Платник) па підставі окремо укладеного договору між Клієнтом та Споживачем (Отримувачем), за допомогою сервісу Фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів, від Клієнта на картки Visa International та/або Mastercard та/або НПС Простір Отримувачів. /а.с.116-124/ Згідно наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за Договором № 4562582 від 16 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25 листопада 2024 року заборгованість [PERSON] становить 28400.00 гривень, а саме: - тіло кредиту 4000.00 гривень; - проценти за користування кредитом 22400.00 гривень. /а.с.60-68/ 25 листопада 2024 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» та клієнтом товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 25/11/2024 за умовами п.1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. /а.с.128-146/ Згідно витягу з Реєстру боржників, який є Додатком № 2 до Договору факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр Боржників 3679 Боржників. Після виконання Фактором вимог пункту 1.2. Договору Факторингу № 25/11/2025 від 25 листопада 2025 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей./а.с.115/ Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада року, укладеного між Клієнтом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Фактором ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАСОВІ ОПЕРАЦІЇ»: [PERSON] , порядковий номер 1552, номер договору № 4562582 від 16 квітня 2024 року, сума заборгованості за основною сумою боргу 4000.00 гривень; сума заборгованості за відсотками 22400.00 гривень, сума заборгованості разом 28400.00, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 199. /а.с.109-112/ Згідно розрахунку заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» за Договором № 4562582 про надання споживчого кредиту від 16 квітня 2024 року року за 126 календарних днів (26 листопада 2024 року 31 березня 2025 року), договір № 4562582 від 16 квітня 2024 року, позичальник [PERSON] , сума основного боргу, на яку нараховується процентна ставка 4000.00 гривень, процентна ставка 2.5%, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами: - 12600.00 гривень. /а.с.113-115/ 25 вересня 2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «ТАСКОМБАНК» повідомлено, що: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) оформлено віртуальну банківську платіжну картку N? [NUMBER] , яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія; підтвердження зарахування 16.04.2024 о 21:56:16 год. на рахунок [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] у гривнях, операції по якому можна здійснювати за допомогою зазначеної в резолютивній частині Ухвали банківської платіжної картки N? [NUMBER] , грошових коштів в сумі 4 000.00 гривень; АТ «ТАСКОМБАНК» не володіє інформацією про відправника платежу та не може підтвердити, що дана сума була перерахована за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, при цьому відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 39000.00 гривень, а саме: - 4000.00 гривень заборгованість за тілом кредиту; - 22400.00 гривень заборгованість за нарахованими процентами, 4000.00 гривень * 2,5% = 100*126 календарних дні = 12600.00 гривень, при цьому право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, в зв`язку з чим в межах строку дії договору, позивачем здійснено нарахування процентів за період з 26 листопада 2024 року по 31 березня 2025 року (126 днів) за стандартною процентною ставкою на суму 22400.00 гривень, нарахування яких визначено умовами договору факторингу. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності, а тому оскільки відповідач у добровільному порядку належним чином не виконав свої договірні зобов`язання щодо повернення коштів, він повинен їх відшкодувати у примусовому порядку. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Частина п`ята вказаної статті Закону передбачає, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Вимог про визнання кредитного договору або окремих його умов недійсними відповідач не пред`являв. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із первісним кредитором, якщо дійсно вважав розмір процентної ставки несправедливою умовою, натомість він погодився зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень та його умови в частині нарахування відсотків не оспорював. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, визначених кредитним договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, стягнення з відповідача відсотків за 126 календарних днів в сумі 12600.00 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне. Згідно із ч.10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Крім того, наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення. Крім того, позивач не заявляв вимогу про стягнення з відповідача на його користь 3% річних та інфляційних втрат, а тому суд приходить до висновку, що вимога про нараховування органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення, інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнення отриманої суми інфляційних втрат і 3% річних, не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості загальною сумою 39000.00 гривень, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000.00 гривень, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 22400.00 гривень, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 12600.00 гривень. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, укладений між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідух Є.О; - заявку № 4249964 на виконання доручення до Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024; /а.с.74-76/; акт приймання-передачі наданих послуг № 4562582 від 20 липня 2024 року до договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року в якому зазначено, що вартість послуги підготовки та подачі позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] становить 10000.00 гривень /а.с.70-71/; детальний опис робіт (наданих послуг) № 4562582 від 11 серпня 2025 року /а.с.72-73/. Таким чином, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на рівень складності справи, ціни позову, фактичний обсяг наданої правничої допомоги, відсутності заперечення відповідача, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення заявлених витрат на правничу допомогу в сумі 10000.00 гривень, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.92/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial