Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 19.08.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №1705790 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір), який був підписаний у порядку, визначеному\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000 грн.. Зазначає, що 29.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-09/25, відповідно до якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1705790 від 19.08.2024 року. Відповідач зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого в неї виникла заборгованість у сумі 42049,98 грн., яка складається з 9999,98 грн. заборгованість по тілу; 29100,00 грн. заборгованість по відсотках; 2950 грн. пеня. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №1705790 від 19.08.2024 року в розмір 42049,98 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просить розгляну справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Кредитним договором №1705790, який був підписаний у порядку, визначеному\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000 грн. з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом. Відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 10000 грн. на свій картковий рахунок, зазначений в Кредитному договорі №1705790 від 19.08.2024 року. 29.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-09/25, відповідно до якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1705790 від 19.08.2024 року. Отже, ТОВ «СВЕА ФІНАНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями\~ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст.\~1050\~ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №1705790 від 19.08.2024 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати у сумі 2422,4 гривень судового збору. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved