Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.08.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №05.08.2019 -100002859. Відповідно позичальнику надано кредит у розмірі 6000 гривень з первинним строком на 14 днів. В подальшому, між ТОВ «Споживчий центр» та ТзОВ «Новий Колектор» укладений договір факторингу , відповідно до умов якого до Товариства з Обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором Посилаючись на те, що відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до того, що станом на 20.06.2025 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 10680,00 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 1680 грн., 00 коп., а також штраф у розмірі 300 грн. 00 коп. На підставівищевикладеного,посилаючись наумови договору,позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 10680 грн. 00 коп., а також судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок Крім того, у поданому позові позивач також вказав, що у разі неявки представника позивача в судове засідання просив справу слухати без його участі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи за адресою його зареєстрованого місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті. Про причини своєї неявки суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільногосудочинства єсправедливий,неупереджений тасвоєчасний розгляді вирішенняцивільних справз метоюефективного захиступорушених,невизнаних абооспорюваних прав,свобод чиінтересів фізичнихосіб,прав таінтересів юридичнихосіб,інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 05.08.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №05.08.2019 -100002859. Відповідно позичальнику надано кредит у розмірі 6000 гривень з первинним строком на 14 днів. В подальшому, між ТОВ «Споживчий центр» та ТзОВ «Новий Колектор» укладений договір факторингу , відповідно до умов якого до Товариства з Обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором Відповідно до розрахунку заборгованості , у відповідача станом на 20.06.2025 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 10680,00 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 1680 грн., 00 коп., а також штраф у розмірі 300 грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Доказів, на спростування викладених позивачем обставин та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. Так, у відповідності дост.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved