Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

25.09.2025 [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] . На теперішній час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню позивача та малолітньої дитини, жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому позивач змушена звернутись до суду для стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти: на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій суммі в розмірі 5000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] , у твердій грошовій суммі в розмірі 5000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд проходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторни у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.10-14). На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню спільної дитини та позивача. Згідно ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Проте, відповідачем не надано жодних доказів наявності підстав, що унеможливлюють сплачувати ним аліменти, а тому суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку, тому суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги задовольнити. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, дві позовні вимоги, а також звільнення її від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 2422,40 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн.

Outcome: approved