Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позивних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] в с. Чаплинка Звенигородського району Черкаської області померла мама позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким вказане майно заповіла на користь позивача. Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який залишився після смерті [PERSON] . Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 08.08.2025 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 06.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами, в яких просили про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач представник Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася, відзив не подавала. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Чаплинка Звенигородського району Черкаської області померла мама позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 18.01.2023 Лисянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок зареєстровано 18.06.2007 року, номер запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19249145. Із заповіту, посвідченого секретарем Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №208 від 05.09.2000 року вбачається, що [PERSON] , все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №757/02-31 виданої 29.05.2025 року Лисянською державною нотаріальною конторою. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Чаплинського старостинського округу №183 від 05.08.2025 року, згідно з записом погосподарської книги, за [PERSON] рахується частини житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно з ч.ч.1,2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved