Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач Адвокатське бюро «Володимира Ткачука» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, між Адвокатським бюро «Володимира Ткачука» до [PERSON] 12.05.2025 року було укладено договір про надання правничої допомоги № 84-25, відповідно до п. 5.2. якого клієнт на підставі акту приймання-передачі наданих послуг зобов`язувався за надання правничої допомоги сплатити адвокатському бюро плату, обумовлену у додатку № 1 до договору, а саме 25 000 грн. за представництво його інтересів в Житомирському районному суді Житомирської області та Корольовському районному суді м. Житомира щодо зняття арешту на майно, накладене ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року по справі № 296/9964/17. Позивач зазначив, що правничі послуги були надані відповідачу в повному обсязі та призвели до бажаного для відповідача результату, а саме скасування ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28.05.2025 року арешту, накладеного ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року по справі № 296/9964/17 на земельну ділянку площею 2, 9276 га, кадастровий номер 1824782200:01:000:0131 (справа № 278/528/18). Втім, після успішного надання послуг позивачем відповідач [PERSON] почав ухилятись від виконання своїх зобов`язань за договором, укладеним з адвокатським об`єднанням. Через зазначене на адресу відповідача позивачем двічі 18.06.2025 року та 03.07.2025 року були направлені акт приймання-передачі наданих послуг та претензію-вимогу про необхідність оплати наданих послуг, які були проігноровані відповідачем. При цьому за умовами договору акт вважається отриманим з моменту отримання позивачем поштового повідомлення про вручення або про відмову від вручення, а послуги з цього моменту прийнятими без зауважень. Крім того, позивач вказав, що за умовами договору у випадку неоплати в п`ятиденний термін гонорару в розмірі 25 000 грн., зазначена сума подвоюється. Отже, позивач вважає, що через невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором про надання правничої допомоги в нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 50 000 грн., яка ним не сплачена дотепер. Також позивач зазначив, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач має право відповідно до ст. 625 ЦК України на отримання 3 % річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що станом на момент звернення до суду становить 60 днів та дорівнює 400 грн. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання правничої допомоги № 84-25 від 12.05.2025 року в загальній сумі 50 400 грн., а також 6 000 грн. сплаченого судового збору та 25 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.09.2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бардошевська Т.І. позовні вимоги Адвокатського бюро «Володимира Ткачука» підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просила задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток (а.с. 70, 91), про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Верховний Суд неодноразово зазначав, що договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 ЦК (постанови Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 910/17183/20, від 21.06.2022 у справі № 904/2925/18, від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 тощо). Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12.05.2025 року між Адвокатським бюро «Володимира Ткачука» та [PERSON] був укладений договір про надання правничої допомоги № 84-25 (а.с. 59-60), згідно п. 1.1. якого адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в судах всіх інстанцій, а також у всіх держаних та недержавних установах, ТЦК та СП, інших органах військового управління, організаціях будь-якої форми власності, в тому числі й у інших державних інспекціях та фондах у справах, що мають відношення до клієнта, який зобов`язується виплатити адвокатському бюро гонорар за надання правничої допомоги та представництво інтересів. П. 5 1 договору передбачено, що розмір оплати адвокатського бюро, а також умови та порядок розрахунків при наданні правничої допомоги визначаються сторонами договором та додатком до нього. Згідно п. 5 2 договору клієнт на підставі акту приймання-передачі наданих послуг зобов`язується за надання правничої допомоги сплатити адвокатському бюро плату, обумовлену у додатку до договору. Згідно п. 5 3 договору розмір гонорару, який клієнт повинен сплатити адвокатському бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається адвокатським бюро за погодженням з клієнтом. Згідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 84-25 від 12.05.2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Володимира Ткачука» та [PERSON] (а.с. 19), на виконання умов договору сторони дійшли згоди встановити наступний порядок та розміри гонорару адвокатського бюро, а саме: фіксована сума в розмірі 25 000 грн. за представництво інтересів клієнта в Житомирському районному суді Житомирської області та Корольовському районному суді м. Житомира щодо зняття арешту на майно, накладеного ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 296/9964/17 від 14.12.2017 року (п. 1). Відповідно до умов договору клієнт зобов`язується прийняти виконану роботу на підставі акту приймання-передачі наданих послуг та провести остаточні розрахунки на користь адвокатського бюро після набрання законної сили судовим рішенням протягом 5 календарних днів. У разі несплати у встановлені терміни фіксована сума за надання правничих послуг подвоюється, сплачується клієнтом добровільно або стягується судовому порядку (п. 2). Як встановлено судом, ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28.05.2025 року у справі № 278/528/18 було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року у справі № 296/9964/17 в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 2, 9276 га, кадастровий номер 1824782200:01:000:0131, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області та належить на праві власності [PERSON] (а.с. 27). Тобто свої зобов`язання за договором про надання правничої допомоги позивач виконав належним чином. Так, судом встановлено, що 17.06.2025 року та 03.07.2025 року на адресу відповідача позивачем направлявся акт приймання передачі виконаних послуг відповідно до умов договору № 84-25 від 12.05.2025 року, а також претензія про необхідність оплати наданих послуг протягом 5 календарних днів після набрання законної сили судовим рішенням, які були отримані відповідачем (а.с. 9-14, 20-23, 25-26). При цьому згідно договору про надання правничої допомоги № 84-25 від 12.05.2025 року, укладеного між сторонами, факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується актом (п. 6.1). Клієнт протягом 5 днів після отримання двох примірників акта зобов`язаний підписати акт та повернути адвокатському бюро один примірник акта. Акт вважається прийнятим та підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт (п. 6.2 договору). Згідно п. 6 4 договору акт вважається отриманим з моменту отримання адвокатським бюро поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання акту чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Оскільки матеріали справи не містять заперечень відповідача на акт приймання - передачі послуг за договором про надання правничої допомоги № 84-25 від 12.05.2025 року, суд вважає, що обумовлені договором адвокатські послуги були надані позивачем та прийняті відповідачем. При цьому відповідач [PERSON] від виконання своїх зобов`язань щодо сплати гонорару за згаданим договором ухилився. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. При цьому ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору про надання правничої допомоги та додатку до нього відповідачем не було сплачено гонорар в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача подвоєної суми гонорару за вказаним договором в розмірі 50 000 грн., а також інфляційних втрат в сумі 400 грн. є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, понесені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 25 000 грн. підтверджені наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, копією договору правової допомоги № 54/24 від 29.11.2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Володимира Ткачука» та адвокатом Бардошевською Т.І., актом приймання-передачі наданих послуг від 07.11.2025 року за договором № 54/24 від 29.11.2024 року, ордером (а.с. 82-85), а тому вважає за необхідне їх стягнути з відповідача в повному обсязі. Крім того у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 901, 903 ЦК України та

Outcome: approved