Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

21.02.2025 [PERSON] в особі свого представника адвоката Лаєвської М.Л., звернувся до Харківського районного суду Харківської області із вказаною позовною заявою, в якій просив відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передавши дитину батьку [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В подальшому надав заяву про зміну предмету позову, згідно якої просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 січня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова), актовий запис № 148. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами погіршились після народження дитини. Відповідач почала зловживати алкоголем, не приділяла достатньо уваги сім`ї - ані чоловіку, ані дитині, проводила вільний час на власний розсуд без урахування потреб сім`ї. Траплялися випадки, коли [PERSON] не ночувала вдома. 07 січня 2021 року відповідач з`явилася вранці у стані алкогольного сп`яніння, влаштувала скандал, намагалася застосувати до чоловіка фізичне насилля. Наслідком поведінки відповідача стало те, що позивач зібрав дитину та пішов з сім`ї. Після сварки подружжя намагалося поновити сімейні відносини, але спроби виявлялися невдалими і позивач прийняв рішення про остаточне припинення сімейних відносин. Позивач разом з дитиною переїхав за своїм зареєстрованим місцем проживання, за цією ж адресою зареєстрована дитина, до теперішнього часу проживає з батьком. Дитина з часу розпаду сім`ї постійно проживає з батьком, знаходиться на його утриманні, позивач самостійно без участі матері виховує дитину. Рішенням Дзержинського районного суду від 30.08.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач звертався до служби у справах дітей за місцем реєстрації [PERSON] з проханням провести бесіду з матір`ю дитини щодо неналежного виконання нею своїх обов`язків стосовно дочки. Проте, всі спроби позивача та служби у справах дітей виявилися марними. Наприкінці березня 2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгненням на територію України відповідачка поїхала з країни, на теперішній час місцезнаходження [PERSON] не відоме, відповідач не підтримує зв`язку з колишнім чоловіком, не цікавиться дитиною, її життям, безпекою, не намагається надати матеріальну підтримку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2025 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.04.2025 року прийнято заяву представника позивача адвоката Лаєвської М.Л. про зміну предмету позову від 14.04.2025 постановлено у подальшому розглядати справу з урахуванням зміни предмету позову: Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2025 року витребувано у органу опіки та піклування Височанської селищної ради Харківського району Харківської області висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.08.2025 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: службу у справах дітей Височанської селищної ради, код ЄРДПОУ 43956718, адреса: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Бульварна, 18. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.10.2025 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду, викликано в\~судове засідання\~для допиту\~в якості\~свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 26 вересня 2025 року Служба у справах дітей Височанської селищної ради подала до суду висновок щодо суті спору. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою він є шляхом направлення судових повісток по зареєстрованому місцю проживання відповідно до інформації наданою з Єдиного державного демографічного реєстру. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). В останнє судове засідання позивач та його представник подали заяву про слухання справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити. Позивач у попередньому у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, повідомив, що вони з дружиною проживали в Харкові, а після розпаду сім`ї позивач забрав семимісячну дитину з собою за своїм зареєстрованим місцем проживання в с. Покотилівка, за згодою дружини дитину зареєстрували за місцем проживання батька. Відповідач не заперечувала проти проживання дитини з батьком, один раз приїжджала на день народження дочки, проте не намагалася її забрати з собою. Позивач звертався до служби у справах дітей із заявами про проведення бесіди з відповідачкою з приводу виконання своїх материнських обов`язків, але відповідачка не з`явилася за викликом служби у справах дітей, під час спілкування по телефону була зухвалою та виражала крайню неввічливість. Після початку повномасштабного вторгнення відповідач деякий час проживала в сім`ї колишнього чоловіка в Харківській області як внутрішньо-переміщена особа, але після того як у кінці березня 2022 року позивач з дитиною, своїми батьками та братами повернувся додому не повернулась разом з ними, поїхала з України та не поверталася до теперішнього часу. Позивач зазначив, що мати дитини вже більше трьох років не цікавиться дитиною, не телефонує, не намагається зв`язатися з колишнім чоловіком та спілкуватися з дитиною. Зв`язку з відповідачкою немає, дитина її не знає, перебуває повністю на утриманні та вихованні батька. Представник позивача адвокат Лаєвська М.Л. у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила про обставини, викладені у позові. Крім того, представник позивача зазначила, що відповідач протягом декількох років не цікавиться життям дитини, її безпекою, повністю усунулась від виховання дочки. В 2021 році позивач звертався не цікавилась його долею, станом здоров`я, розвитком тощо. Поважні причини для невиконання своїх обов`язків у відповідача відсутні, між нею та дитиною не виникли сімейні стосунки, оскільки коли мати кинула дочку остання не досягла навіть річного віку. Представник позивача зазначила, що з 2021 року всі батьківські обов`язки позивач виконує самостійно, без участі матері. З урахуванням поведінки відповідачки, думки органу опіки та піклування представник позивача вважала наявними підстави для застосування такого крайнього виду впливу як позбавлення відповідачки батьківських прав. Представник третьої особи службу у\~справах дітей\~Височанської селищної\~ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї на користь батька дитини аліментів на утримання дитини. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зазначає про таке. Сторони перебували у шлюбі, що був зареєстрований 25 січня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова), актовий запис № 148. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Шлюб розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.08.2021 року, рішення набрало законної сили. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] , сторони є батьками дитини. Судом встановлено, що дитина постійно проживає та зареєстрована з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з доданих до позовної заяви актів обстеження умов проживання по [ADDRESS] , що складені Височанською селищною радою, за вищевказаною адресу [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , та своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . Для виховання та розвитку дитини мається окрема кімната, окреме спальне місце, іграшки, підручники, сезонний одяг. Батько дитини повністю забезпечує дочку всім необхідним, піклується про дитину. Мати з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям та розвитком. Як вбачається з декларації № 0001-4ЕХТ-11А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, малолітня [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , законним представником зазначений [PERSON] , лікар, що надає ПМД [PERSON] . Як вбачається з довідки КНП Південної ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» від 10.12.2023 року, [PERSON] звертається до сімейного лікаря до АЗПСМ Покотилівка з донькою [PERSON] , отримує медичні рекомендації щодо здоров`я дитини, телефонує лікарю батько або бабуся. Відповідно до інформації КП «Покотилівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу Височанської селищної ради» від 06.12.2023 ротку № 55, дитина [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільний заклад з 01.09.2023 року. Батько приймає участь у батьківських зборах та інших заходах, сумлінно відноситься до своїх батьківських обов`язків, дитина завжди охайна, доглянута. Мати в закладі не з`являлась. Згідно відповіді служби у справах дітей по Шевченківському районі Департаменту служб у справах дітей 06.08.2021 року надала відповідь № 10-22/1215/21, [PERSON] звертався до служби із заявою про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Працівники служби у справах дітей запросили [PERSON] та провели бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Позивачу було рекомендоване звернення до суду для вирішення конфліктної ситуації, що виникла з матір`ю дитини з приводу місця проживання дочки та виконання щодо неї батьківських обов`язків. Під час судового розгляду справи було встановлено, що спору про місце проживання дитини між сторонами не було, відповідач не зверталася ані до суду, ані до служби у справах дітей із заявою про визначення місця проживання малолітньої дочки з матір`ю. Служба у\~справах дітей\~Височанської селищної\~ради надала висновок № 358/01-36 від 25.09.2025 року, яким вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав службою у справах дітей було встановлено, що батько дитини [PERSON] створює належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Мати з 2021 року не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям. Допитана в якості свідка мати позивача [PERSON] пояснила, що її син розійшовся з дружиною, коли дитині було сім місяців, з цього віку дитина проживає разом з батьком, він самостійно утримує та виховує дочку. [PERSON] допомагає сина у вихованні онучки, дівчинка буває називає бабусю мамою. Відповідач по справі після розлучення один раз відвідала дитину на день народження, коли [PERSON] виповнився рік. Пропозицій забрати дитину до себе, заперечень проти проживання дочки з батьком відповідач не висловлювала. Перший місяць початку повномасштабного вторгнення на територію України відповідач провела з сім`єю колишнього чоловіка в селі у Золочівському районі, як внутрішньо-переміщена особа. Коли позивач з дитиною вирішив повернутися додому, відповідач відмовилася повертатися та зібралась виїхати з України за кордон. На теперішній час свідку не відомо ані країна проживання матері малолітньої [PERSON] , ані її номери зв`язку, вона особисто не телефонує, не цікавиться дочкою та її життям в Україні. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його рідним братом, знає відповідача, яка була дружиною брата. Брат розлучився з дружиною, коли їх дочці [PERSON] було сім місяців. Після розлучення дочка залишилась з [PERSON] , вони до теперішнього часу проживають по [ADDRESS] . Після розлучення брата свідок бачив відповідачку один раз на святкуванні дня народження [PERSON] , коли їй виповнився один рік. Потім коли почалася повномасштабне вторгнення на територію України відповідач просила прихистити її, приблизно місяць проживала з колишнім чоловіком та його сім`єю в селі у Золочівському районі, після чого поїхала за кордон. На теперішній час свідку не відомо місце знаходження відповідачки, вона не підтримує зв`язок з колишнім чоловіком, про будь-яку матеріальну допомогу дитині з боку відповідачки свідку не відомо. Всі обов`язки по утриманню, вихованню дитини виконує позивач. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його рідним братом та проживає в с. Покотилівка разом з ним, його донькою, мамою та братом [PERSON] . Йому відомо, що коли брат [PERSON] одружився проживав разом із своєю дружиною в м. Харків у її квартирі, потім у них народилася дитина [PERSON] . Сімейне життя у них склалося і брат з дружиною розлучилися. Приводом для розлучення стало те, що вона випивала, гуляла, влаштовувала сварки, їй було байдуже на дитину, тому він разом з донькою приїхав до них, де проживає по теперішній час. Мати за дитину не питає, участь у її вихованні не приймає, бачив її останній раз декілька років тому, де вона перебуває зараз йому не відомо. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він підтримує дружні відносини з [PERSON] , знає що він після розлучення з дружиною проживає з дочкою та своїми батьками по [ADDRESS] . Мати дитини свідок бачив декілька разів, вона не проживає з дочкою, її місце знаходження свідку не відомо. Зі слів позивача свідку відомо, що мати дитини не цікавиться дочкою, не підтримує зв`язок з колишнім чоловіком. Таким чином, суд вважає встановленим, що мати дитини самоусунулася від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не виявляє щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, разом з дитиною не проживає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. \~ \~ \~ \~Поважність причин невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків судом не встановлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абз.2 п.16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав,\~зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.\~ Суд вважає за доцільне позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд враховує висновок Верховного суду, сформульований в постанові від 28.09.2021 по справі № 459/3411/18, відповідно до якого позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлення батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Під час перегляду судових рішень Верховний Суд виходив з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між нею та її донькою, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між матір`ю та дитиною. В даній справі достовірно встановлений той факт, що [PERSON] самостійно виховує дочку [PERSON] , [INFO] , з семимісячного віку дитини без участі матері дитини. Також, було встановлено, що відповідачка свідомо відмовилась від батьківських прав та протягом тривалого часу не цікавиться долею дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суду не надано відомостей про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. При таких обставинах, суд вважає можливим визначити аліменти у частці від доходу - у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 969,28 гривень, понесені позивачем за пред`явлення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, суд стягує з відповідача на користь позивача. Витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved