Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Андрієвський О.А., до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , починаючи з 2012 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . В червні 2015 року [PERSON] , зібравши речі, покинула сім`ю і більше не поверталась. До цього часу [PERSON] не цікавиться дочкою, її життям, здоров`ям, не бере участі у її вихованні, не надає кошти на утримання дитини, хоча згідно судового наказу зобов`язана сплачувати кошти на дитину. У зв`язку із невиконанням [PERSON] батьківських прав відносно доньки, позивач звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, яким було складно висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.11.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.12.2025. 01.12.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 22.12.2025. 22.12.2025 під час судового засідання представник позивача, адвокат Андрієвський О.А., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради Малищук А.В. підтримала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась та про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, у зв`язку із чим протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Окрім того, в судовому засіданні у якості свідків були допитані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , рідна сестра [PERSON] , повідомила, що остання проживала в цивільному шлюбі із [PERSON] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Коли дочці було два роки, [PERSON] залишила сім`ю і поїхала до росії. Вихованням та утриманням дитини займається її батько [PERSON] , та бабуся [PERSON] . Вона, як тітка спілкується з неповнолітньою [PERSON] , яка взагалі не згадує про маму. У родині тата її дуже люблять, піклуються про неї, там створені всі належні умови для виховання дитини. [PERSON] проживає на території російської федерації, має іншу родину і наміру повертатися вона немає. Ні позивач, чи будь хто інший ніколи не чинили перешкод матері у спілкуванні з дитиною, це було її особисте бажання. Вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] буде відповідати її інтересам. [PERSON] , сусідка позивача [PERSON] , повідомила, що останній проживав із [PERSON] однією сім"єю. В період спільного проживання у них народилась донька [PERSON] . Коли [PERSON] був 1 рік і 8 місяців, її мати [PERSON] покинула сім`ю та більше не поверталась. Вихованням дитини займається [PERSON] та його мати [PERSON] . Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Абзацом 1 і 2 пункту 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батьків до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України», від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). У п.п. 47-49 рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування у даній справі є факти та обставини невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що служить підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України. З документів, доданих до матеріалів справи позивачем, вбачається наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 6, 7). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Разом із ними за вказаною адресою також зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] , матір позивача [PERSON] та бабуся дитини. З акту обстеження житлово-побутових умов від 17.09.2025 слідує, що батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , в шлюбі не перебували. [PERSON] залишила дівчину у віці 1 року 8 місяців, з того часу дитиною не спілкується, допомоги не надає, участі у вихованні дитини не бере. Вихованням дитини займається батько (а.с. 12). Зазначене також слідує і з Актів від 15.07.2015, 17.10.2018, 15.05.2023 та від 05.01.2024, складених комісією КП «Славутське ЖКО», згідно із яким, [PERSON] з 2015 року не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 13, 14, 15, 16). З характеристика, наданої Славутською гімназією № 1, від 05.09.2025 № 291 слідує, що [PERSON] , учениця 6 класу, навчається у гімназії з першого класу. Її вихованням займаються тато та бабуся, з якими проживає дівчинка. Мама життям дитини не цікавиться, не контактує з вчителями, ніколи не відвідувала школу (а.с. 9). З висновку Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради від 07.10.2025 № 04-31/884, вбачається, що в ході розгляду заяви [PERSON] було встановлено, що батьки [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. Мати дитини, [PERSON] , залишила дитину, коли їй було 1 рік 8 місяців. З того час вона участі у житті дитини не приймає, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Під час засідання комісії [PERSON] повідомила, що маму не пам`ятає, її вихованням займається тато та бабуся. Органом опіки та піклування було встановлено, що гр. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов?язків: не турбується про здоров?я, фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею належної освіти. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-18). Отже, додані позивачем до позову докази підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та її свідому відмову від участі в житті дитини. Під час розгляду справи в суді знайшов підтвердження факт, що [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Зазначені обставини доведені факти невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно доньки слугують підставою для позбавлення її батьківських прав. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Таким чином, зважаючи на те, що дитина не має сімейних зв`язків із [PERSON] , суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки сприятиме найвищим інтересам дитини та забезпечить її нормальний моральний, психологічний розвиток та стабільне та спокійне життя в цілому. Отже, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved