Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 3172890224 від 25.02.2024 у розмірі 11 768,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 25 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Іннова Фінанс» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав договір про надання грошових коштів у позику №3172890224, який попередньо ознайомився із Правилами надання споживчих кредитів. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачу був наданий кредит в розмірі 2 000,00 грн шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору, строк або достроково та сплатити проценти за користування. Дата надання позики 25.02.2024, строк кредиту -360 днів. Відповідач вимоги договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 11 768,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн; заборгованості за процентами 9 768,00 грн. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Іннова Фінанс» з метою отримання банківських послуг, підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором j22xm5kv7 Договір надання грошових коштів у позику №3172890224, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн, строк кредиту -360 днів; процентна ставка фіксована; за користування кредитом нараховуються проценти стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; орієнтовна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63026.16% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 17 840,00 грн. Також [PERSON] була заповнена анкета клієнта у якій зазначено його ПІП, місце реєстрації , проживання, РНОКПП, документ, що посвідчує особу, спосіб здійснення ідентифікації та верифікації клієнта, а також сума кредиту, дата отримання кредиту, електронна пошта, номер телефону та електронний платіжний засіб (а.с. 18-20, 12). Крім того, [PERSON] 25.02.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором q398donly було підписано паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому він підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, а саме те, що сума кредиту становить 2000, 00 грн; строк кредитування 360 календарних днів; процентна ставка, стандартна -2,2%, річна процентна ставка за весь строк користування кредитом -803.00%; тип процентної ставки фіксований; загальні витрати за кредитом: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 15840.00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 17840.00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63026.16% річних (а.с. 29-30). [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор j22xm5kv7, для підписання споживчого кредитного договору №3172890224 від 25.02.2024 ( у тому числі додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №3172890224 від 25.02.2024, а саме графік платежів) та одноразовий ідентифікатор q398donly для підписання паспорта кредиту (а.с. 21) У зв`язку з неналежним виконанням боргових зобов`язань у [PERSON] перед ТОВ «Іннова Фінанс» станом на 18.02.2025 виникла заборгованість у розмірі 11 768,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн; заборгованості за процентами 9 768,00 грн (а.с.35-39). Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції №19778-1354-89974985 ТОВ ФК «Контрактовий дім» який діє на підставі ліцензії НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №19 від 17.10.2014 25.02.2024 18:50:35 переказало 2 000, 00 грн кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 23) Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судому постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19(провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20(провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Договір про надання грошових коштів у позику № 4754200724, укладений 24.07.2024 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, а отже такий підпис відповідає вимогам Законодавства щодо ідентифікації особи та визнається аналогам власноручного підпису. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем доведено надання кредиту [PERSON] , проте всупереч умовам договору №3172890224 від 25.02.2024 відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 000, 00 грн, та процентам у сумі 9 768,00 грн, усього на загальну суму 11 768,00 є доведеними та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної сплати заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved