Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням суду від\~ 09.12.2025 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Мишковська Т.М. через систему «Електронний суд» 11.12.2025 звернулася\~до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області в задоволенні позову відмовлено, проте не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, представник відповідачки просила стягнути із позивача ТОВ «Свеа Фінанс» на користь відповідачки [PERSON] витрати\~відповідачки про професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (докази щодо розміру витрат на прорфесійну правничу допомогу було додано до відзиву). До заяви додано доказ направлення її копії позивачу та відповідно до довідки про доставку електронного документу отримана позивачем ТОВ «Свеа Фінанс» 12.12.2025 о 3:04:37, однак заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу подано не було. Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані представником відповідачки докази на підтвердження понесення відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить наступного висновку. Так, як вбачається з Договору №222/25 від 24.09.2025 про надання професійної правничої допомоги, опису виконаних робіт по справі №128/3265/25, квитанції від 24.09.2025 [PERSON] відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №222/25 від 24.09.2025 сплачено адвокату Мишковській Т.М. кошти в сумі 6000,00 грн. Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом було враховано, що вимога ч. 8\~ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така позиція узгоджується із правовим висновком здійсненим Великою Палатою Верховного Суду 19.02.2020 року у постанові по справі №755/9215/15-ц. Представником відповідачки ще у відзиві зазначено, що відповідачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., які просила стягнути із позивача. Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, позивачем не доведено неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат\~відповідачки на професійну правничу допомогу. Враховуючи фактичні обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що вимога заяви представника відповідачки щодо стягнення суми витрат\~на професійну правничу допомогу в розмірі\~6000,00 грн.\~відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат відповідачки на професійну правничу допомогу, а саме відповідно до ст.ст.\~137, 141 ЦПК України\~слід стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу\~в розмірі\~6000,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved