Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

В серпні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Долгову Л.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток в праві спільної часткової власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належних їй на праві власності 21/100 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] . У встановленому законом порядку позивач прийняв спадщину після її смерті, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем після смерті матері є його сестра відповідач по справі [PERSON] , яка була зареєстрована разом з померлою станом на час відкриття спадщини. Проте відповідно до постанови нотаріуса від 27.11.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, оскільки на ім`я [PERSON] (матері позивача) та її сестри [PERSON] (відповідача по справі) як співвласниць було зареєстровано по 21/100 часток вищевказаного домоволодіння. У сукупності ці частки складали 21/50 частин. Проте інший співвласник [PERSON] виділив належні йому 29/50 часток домоволодіння в окрему адресу [ADDRESS] . В зв`язку із даним виділенням фактично співвласниками домоволодіння [ADDRESS] залишись померла [PERSON] та її сестра - відповідач [PERSON] . Згідно довідки КП\~«ММБТІ» від 21.07.2025 частки вищезазначених співвласників у вказаному домоволодінні становлять по частині частка кожного. Вказані обставини перешкоджають позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері. Посилаючись на викладене [PERSON] просить суд: визначити, що частка померлої [PERSON] у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після перерахунку часток становить 1/2; визначити за ним право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 85/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувані відомості надійшли на адресу суду 03.09.2025. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника [PERSON] 17.12.2025 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відмовився», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2005 по справі № 2-761/2005визнано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках право власності в порядку спадкування за законом на 21/50 часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11) Відповідно до повідомлення КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2016 співвласниками буд. [ADDRESS] станом на 28.12.2012 були: [PERSON] 29/500 часток, [PERSON] 21/100 часток, [PERSON] 21/100 часток (а.с. 14). Зі змісту повідомлення КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2025 після перерахунку часток з урахуванням переводу спадщини та виділу 29/50 часток у адресу [ADDRESS] , ідеальні частки співвласників у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] складають: [PERSON] частка, [PERSON] частка (а.с.\~15). Враховуючи викладене судом встановлено, що інший співвласник вищевказаного домоволодння виділив належні йому 29/50 часток в окрему адресу [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності частки житлового буд. [ADDRESS] з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із завою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Разом з тим, зі змісту спадкової справи № 85/2021, заведеної державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори до майна померлої [PERSON] , крім спадкоємця за законом сина померлої [PERSON] , за матеріалами спадкової справи є ще один спадкоємець за законом, передбачений ст. 1261 ЦК України, який спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем (а.с. 46-62). В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вказаним спадкоємцем є його сестра [PERSON] . Згідно постанови від 27.11.2024 державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Дяхтяр Л.Ф. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки після виділу співвласником 29/50 частин житлового будинку [ADDRESS] в окрему адресу, фактично [PERSON] належить вже не 21/100 частина житлового будинку. Але спадкодавцем за життя не було одержано документи, що посвідчують її право власності на частку житлового будинку, яка утворилась після виділення (а.с. 20). В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що через вищевказані обставини він позбавлений можливості іншим шляхом, ніж звернення до суду, захистити свої спадкові права. Частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статей 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За правилами частини першої статті 1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Враховуючи викладені положення діючого законодавства, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , а також інша особа, яка прийняла спадщину у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України. Оскільки частка спадкодавця у праві власності на буд. [ADDRESS] складала частину, відповідно позивач має право на спадщину у вигляді частки вказаного будинку (половина спадкового майна). Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, може бути видане на підставі правовстановлюючих документів. У відповідності до п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Положеннями п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що станом на час відкриття спадщини правовий статус власності померлої [PERSON] залишився незмінним 21/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок. Разом з тим, судом встановлено, що після виділу співвласником 29/50 частин житлового будинку [ADDRESS] належних йому часток в окрему адресу, фактично [PERSON] належить вже частина будинку. Відповідно вказане майно підлягає спадкуванню саме в такому вигляді Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті матері, його частка у спадщині становить половину спадкового майна, однак в позасудовому порядку він позбавлений можливості оформити спадкові права, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення. Оскільки позивачем не заявлено вимог про розподіл судових витрат, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що сплачений ним судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: approved