Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пред`явило до Жовтневого районного суду м. Харкова позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 07 липня 2022 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №300022806, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 51359,34 грн на строк 1827 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок відповідача. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним не виконувала, в зв`язку з чим, за останньою станом на 25.07.2024 року наявна заборгованість в сумі 98736,51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 51359,34 грн., заборгованість за відсотками 47377,17 грн., заборгованість за комісією 0,00 грн. 25 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №300022806 від 08.07.2022 року в сумі 98736,51 грн., що підтверджується Додатоком №1 до договору факторингу Витягом із рестру договорів, права вимоги за яким відступаються та боржників за такими договорами. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №300022806 від 08.07.2022 року в розмірі 98736,51 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.03.2025 року дану позовну заяву передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та викликано сторін по справі. 02.06.2025 року від представника відповідача адвоката Проніної О.О. за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Так, представник відповідача вказує, що дійсно 08.07.2022 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300022806 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого позивач зобов`язався відкрити поточний рахунок з метою отримання кредиту у сумі 51359,34 грн. на строк 1827 днів, тобто з 08.07.2022 по 08.07.2027, зі сплатою ставки по кредиту (на строкову частину Основного боргу): 50.00 % річних та ставки по Кредиту (на прострочену частину Основного боргу): 0,00001% річних. У позовній заяві зазначається, що станом на дату відступлення права вимоги (25.07.2024) заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №300022806 від 08.07.2022 року становить 98736,51 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 51359,34 грн.; заборгованість за відсотками 47377,17 грн.; заборгованість за комісією 0 грн. Так, адвокатом Проніною О.О. вказано, що Національний банк України, відповідно до статті 15 Закону України "Про Національний банк України", статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зважаючи на пропозицію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ухвалив рішення від 07 березня 2023 року № 90- рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "БАНК ФОРВАРД" із 8 березня 2023 року, запроваджено тимчасову адміністрацію, яка мала би узгодити підписання 25.07.2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал»,укладення Договору №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Єдиним засновником акціонерного товариства "Банк Форвард" є закрите акціонерне товариство "Банк Русский Стандарт" (місце реєстрації Російська Федерація, м. Москва, вул. Ткацька 36), тобто створення та реєстрації юридичної особи відповідно до законодавства Російської федерації. Поряд з цим відповідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року № 727/2022 до строком на 10 років застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), в т.ч. блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. Отже, ці обставини надають можливість визнання нікчемним укладений між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» Договір №GL1N426202/1 від 25.07.2024 року про відступлення прав вимоги відповідно до правил національного законодавства України. Крім того, представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що наявність кредитної заборгованості позивачем не доведена належними доказами - первинними бухгалтерськими документами, а розрахунки заборгованості та виписки по особовому рахунку не підтверджують наявність боргу по кредиту та процентам, оскільки у фінансовій установі такими доказами можуть бути виписки по розрахунковим рахункам у банках, відкритим для погашення заборгованості за кредитним договором із відповідною класифікацією по кредиту, відсоткам, комісії та штрафам, меморіальні ордери, заяви на переказ готівки, платіжні інструкції тощо, які підтверджують не тільки погашення кредитної заборгованості , а й взагалі факт отримання кредиту в ромірі 51359,34 грн. від 8 липня 2022 року, списання заборгованості та щоденне нарахування процентів по кредиту, докази проведення оплати позичальником тощо. Разом з тим стеврджує, що претензій та досудових вимог від АТ «БАНК ФОРВАРД» на адресу відповідача не надходило, в тому числі щодо дострокового повернення кредиту. А досудова вимоги № 13002 від 11.03.2025 отримана відповідачем тільки 26.03.2025, тобто після звернення позивача із даною позовною заявою до суду. Також, досудова вимога не містить доказів , які підтверджують відступлення права вимоги за кредитним договором №300022806 від 08.07.2022 року. Отже, з урахування вище зазначеного, адвокат Проніна О.О. просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 98736,51 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача Усенко М.І. не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Проніна О.О. не з`явились, від останньої на адресу суду надійшло клопотання про розгялд справи за її відстуності та за відсутності відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 08 липня 2022 року відповідач [PERSON] заповнила Опитувальник клієнта-фізичної особи у АТ "БАНК ФОРВАРД", вказана свої особисті дані та засвідчила це особистим підписом. 08.07.2022 року між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви № 300022806 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», відповідно до умов якого відповідач просила відкрити їй поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я. Відповідно до п. 2.1.2 та 2.1.3 Заяви, підписанням власноруч цієї Анкети-заяви на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Банк Форвард», позичальник підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «Банк Форвард» на укладення цього Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «Банк Форвард» https://www.forward-bank.com, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняті ДБО, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування та підтвердила, що ця анкета-заява разом з Публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» на укладення на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, та Тарифами банку, складають Договір про надання банківських послуг, підтверджує його укладення і зобов`язується виконувати його умови, ознайомлена з ним та отримала його примірник. Відповідно до п. 2.1.6 Заяви позичальникв - [PERSON] просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. Визнає, що накладення аналогу власноручного підпису має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, тощо) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 та 1.2 Розділу 3 Заяви, позичальник просить Банк відкрити рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за угодою, а також просить надати їй кредит за продуктом: КОКО-КЕШ, номер договору: 300019842, на строк кредиту: 1827 день, з 08.07.2022 року по 08.07.2027 року в розмірі 51359 грн. 34 коп., шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок та її подальшого безготівкового переказу з Рахунку згідно з дорученням позичальника, викладеним у Розділі 3 Заяви. Відповідно до розділу 3 «Параметри угоди» Заяви позичальник просив надати кредит на наступних умовах: ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) - 50,00% річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) - 0,00001% річних; разова комісія, без ПДВ 0,00 грн., щорічна комісія, без ПДВ 0,00 грн. 08.07.2022 [PERSON] було підписано графік платежів та розрахунків загальної вартості кредиту та реальної річної процентною ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, а також 08.07.2022 року підписано графік платежів за продуктом Реструктуризація 50. Разом з тим, відповідачем 08.07.2022 року підписано паспорт споживчого кредиту продукту Реструктуризація 50, відповідно до якого визначено наступні умови: тип кредиту - кредит; сума кредиту 51359,34 грн., строк кредитування 60 міс.; мета отримання кредиту реструктуризація діючого проблемного кредитного договору кредитодавця; спосіб та строк надання кредиту -безготівковий шляхом, протягом 2 робочих днів з дати оформлення реструктуризації, тип процентної ставки - фіксований; процентна ставка 50% річних, реальна річна процентна ставка 63,16%. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, встановлено, що договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви № 300022806 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард» від 08.07.2022 року, підписаний сторонами, зокрема на кожній сторінці даної заяви, у встановленому законом порядку нікчемним та/або недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 08.07.2022 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що не спростовано відповідачем. Таким чином, твердження представника відповідача щодо некчемності даного кредитного договору є помилковим, необґрутнованим та не доведеним. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Представник відповідача, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно даного договору на рахунок відповідача. Так, суд зазначає наступне, відповідно до положень п. 1.1, 1.2 Розділу 3 Заяви, позичальник просила Банк відкрити їй рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за угодою та зазначила рахунок [NUMBER] для подальшого безготівкового нарахування кредитних коштів на вказаний рахунок та надати їй кредит за продуктом: Реструктуризація 50, у розмірі 51359 грн. 34 коп., шляхом переказу вказаної суми кредиту на її рахунок [NUMBER] , відкритий її ім`я. Перерахування на банківський рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів у розмірі 51359,34 грн. за договором №300022806 від 08.07.2022 року, підтверджується випискою по особовим рахункам угоди №300022806 від 08.07.2022 року. Отже, АТ «Банк Форвард» виконало свої зобов`язання за договором №300022806 від 08.07.2022 у повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 51359,34 грн. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, відповідно до якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням всіх змін, доповнень до них і додатків, згідно реєстру у Додатку №1. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором. Згідно з п. 2 Договору, новий кредитор у день укладення цього договору але в будь-якому випадку не раніше моменту утримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 Договору, набуває всі права кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за договорами. Згідно з п. 4 Договору, сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 69349284,90 грн. З копії платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сплатило ціну згідно договору відступлення права вимоги №GL1N426202/1від 25.07.2024, зокрема, за лот №GL1N426202в сумі 70122419,74 грн. З витягу з реєстру договорів до договору відступлення права вимоги №GL1N426202/1від 25.07.2024, вбачається, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» отримало право грошової вимоги за кредитним договором №300022806 від 08.07.2022 року, по відношенню до відповідача [PERSON] в сумі 98736,51 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №278/1679/13-ц, в якій ВС зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання за кредитним договором, а лише надає боржникові право вимагати від нового кредитора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Таким чином, у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлена, підписала анкету-заяву №300022806 від 08.07.2022 року, отримала кредит у розмірі 51359,34 грн., однак умови договору щодо повернення зазначених коштів порушила. Також, слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Також, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц та від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №300022806 від 08.07.2022 року, на час відступлення права вимоги, а саме 24.07.2024, заборгованість перед позивачем становить 98736,51 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 51359,34 грн; заборгованість за відсотками 47377,17 грн; заборгованість за комісією 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по особовим рахункам. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. При цьому, відповідачем усупереч положенням ст.12,81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог та не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №300022806 в сумі 98736,51 грн. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №4544 від 11.03.2025 року. Враховуючи те, що позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень, що підтверджуються свідоцтвом про прав на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Усенка М.І., випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Адвокатського об`єданання «Апологет», ордером на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», договором про надання правової допомоги «0103 від 01.03.2024 року, витягом із замовлення №33 до Договору про надання правової допомоги № 0103 вiд 01.03.2024 р., детальним описом наданих послуг від 07.03.2025 року за договором про надання правової допомоги від 01.03.2024 року, рахунком на оплату №41 від 06.03.2025 року. У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем [PERSON] та її представником Проніною О.О. не подавалося клопотання про їх зменшення у зв`язку з неспівмірністю, а тому вимога позивача про стягнення витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, підлягає задоволенню в сумі 5000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved