Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

16.07.2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за договором позики №4447968 в розмірі 42184,75 грн, з яких: 9950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 32234,75 грн - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №4447968, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок позичальника. Договір укладено в електронній формі, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором позики №4447968 в сумі 42184,75 грн, з яких: 9950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 32234,75 грн - сума заборгованості за відсотками, 11600 сума заборгованості за пенею. Вказує, що відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість перед відповідачем в розмірі 42184,75грн, яку просить стягнути з відповідача на користь позивача та понесені судові витрати. Ухвалою від 18.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 11.09.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, яким таку заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не доведено ні укладення вищевказаного договору позики між первісним кредитором та ним в розумінні ст. 1046 ЦК України з врахуванням п.1 цього Договору, ні наявності у нього заборгованості за цим Договором, у заявленому позивачем розмірі. Надані позивачем із позовною заявою копії документів не містять доказів, якими б підтверджувались такі обставини. Водночас відступлення позивачу за договором факторингу права грошової вимоги за договором позики на певну суму заборгованості не звільняє його від процесуального обов`язку доказування обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, також і укладення такого договору між первісним кредитором і боржником та наявності заборгованості, яку він просить стягнути. Зазначив, що неукладений договір не може породжувати обумовлених ним правових наслідків, в тому ж числі виникнення прав та обов`язків, а його положення не можуть регулювати правовідносини. Вказує, що крім того, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після закінчення строку кредитування. Згідно п. 2 Договору позики та додатку №1 до Договору позики період кредитування становить 30 днів, а загальний розмір процентів за такий період 2625 грн. Тому навіть у випадку доведеності укладення вищезазначеного договору позики заборгованість по відсотках не могла б перевищувати 26525,00 грн. Крім того, відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитовдавця неустойки за таке прострочення. 15.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де останній такий заперечив, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що договір позики був укладений з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Звернув увагу, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Зазначає, що відповідачем не спростовано презумпцію правомірності кредитного договору, тому всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитного договору, підлягають виконанню. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки вказаний договір є дійсним та ніким не скасованим. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору позики в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні договору. Жодних заперечень зі сторони відповідача щодо непогодження з умовами не було висловлено не було. Відповідачем розрахунок не спростований, та власний не надано. Вважає, що викладені відповідачем твердження, наведені для уникнення взятих на себе зобов`язань. Просить позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до такого висновку. 06.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4447968 (а.с.6-8). Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до пункту 2 Договору, сума позики становить 10000,00 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 25,96% (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування до дати повернення позики - 2,50%. Дата надання позики 06.06.2023, день повернення позики 06.07.2023, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати поверення позики 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70%, пеня в день (не застосовується в період карантину) 2,70%, з орієнтовною реальною річною процентною ставкою 1460,26%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1604,70%, орієнтовна загальна вартість позики 12625,00 грн. Згідно з пунктом 4 Договору, проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. За пунктами 22 та 23 договору, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ, а договір укладено із використанням застосунку «ClickCredit- онлайн кредит». Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 6d82uaEOma, про що свідчить пункт 28 договору: юридичні адреси та реквізити сторін. Сторони договору позики погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 8 зворот-9). Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк», наданого на ухвалу суду про витребуванн доказів, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №4447968 від 06.06.2023, за період з 06.06.2023 по 20.03.2024, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 9950,00 грн, сума заборгованості за відсотками 32234,75 грн, (а.с.69-71). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.10-12), за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору). Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору). 28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 13), відповідно до п.1 якої, сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: «1.3 клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогам чинного законодавства». Згідно п.2 додаткової угоди №2, решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній додатковій угоді. 13.06.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 14), відповідно до п.1 якої, сторони домовились викласти п.9.1 договору в наступній редакції: «9.1. даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». Відповідно до п.2 додаткової угоди №7, ця додаткова угода до договору вступає в дію з дати її підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору. 20.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №21 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 15), відповідно до п.1 якої, загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №20 від 20.03.2024 становить 53 126 620,70 грн. Зі змісту акту прийому-передачі реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №20 від 20.03.2024 року, кількістю 3353, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.16) Відповідно до витягу з Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №4447968 в розмірі 42184,75 грн, з яких: 9950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 32234,75 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.18). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 2.3 договору позики передбачено базову процентну ставку за перший день користування кредитом (фіксовану) 25,96%. Згідно з п. 2.4 договору позики передбачено базову процентну ставку з другого дня користування кредитом (фіксовану) 2,50%. При цьому, як вбачається з договору, сторони погодили, що позика надається строком на 30 днів з 06.06.2023 до 06.07.2023. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, позикодавець має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів. Таким чином, оскільки договором визначено процентну ставку, строк договору, погоджений графік платежів, згідно якого проценти за користування кредитом становлять 2625 грн від суми позики, а тому суд приходить до висновку, що саме ця сума процентів за користування позикою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як передбачено п. 6 договору, Позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку Позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п.п. 2.3., 2.4. п. 2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору позики сторони передбачили порядок продовження строку договору, умови і строк нарахування процентів за користування позикою. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, право товариства нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 06.07.2023, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування позикою. Відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Також, Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, відповідно до п. 2.2 договору позики термін повернення кредиту визначено 06.07.2023, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 07.07.2023 відсутні. Суд звертає увагу, що позивачем відповідно до частини третьої статті12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором №4447968 від 06.06.2023 був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 6 договору. Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно із п.6 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним. За таких обставин, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №4447968 від 06.06.2023 у розмірі 12575, 00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 9950,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 2625,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial