Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Короткий зміст заяви 24 грудня 2025 року заявник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с.Долинка Василівського району Запорізької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері у відділі реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, тому з метою державної реєстрації смерті особи, згідно з чинним законодавством України та реалізації спадкових прав, заявник просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в селі Долинка Василівського району Запорізької області. Рух справи Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Турчинського М.І. від 24.12.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, здійснено виклик учасників судового провадження. Заявник в судове засідання не з`явився, неявка заявника не перешкоджає суду розглянути справу. Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, заперечень по даній справі не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини та застосовані норми права Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що заявник є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , згідно з поданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.1968 року, відповідно до якого здійснено актовий запис про народження за №7, батьками якої вказані батько [PERSON] та мати [PERSON] . В подальшому, заявник уклала шлюб з [PERSON] , про що здійснено актовий запис за №15 від 24.11.1990р., змінено прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 24.11.1990р. Згідно копії свідоцтва про смерть (корінець) серії 21 від 30.12.2022р., виданого незаконною владою на тимчасово окупованій території Запорізької області, [PERSON] померла [INFO] с.Долинка Василівського району Запорізької області. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.1-3 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Суд, як виняток, приймає до уваги дані про смерть, які зазначені у свідоцтві про смерть, виданому на окупованій території. З викладеного вище, вбачається, що заявником надано достатньо доказів того, що [PERSON] дійсно померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у с.Долинка Василівського району Запорізької області, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті зазначеної особи в судовому порядку. Доказів, які б спростовували факт смерті суду не надано.

Outcome: approved