Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 08.01.2024 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. 14.10.2025 року позивач звернувся до Ніжинського районного суду Чернігівської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що подружнє життя між ними не склалося, міцної сім`ї не вдалося створити, їх з відповідачкою шлюб не реалізувався, їхні стосунки не мають майбутнього, на данйи час вони проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою Ніжинського міжрайонного суду Чернігівської області від 16.10.2025 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 23.12.2025 року. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві представник позивача просив розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У визначений судом строк відзиву на позов не подала. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що визначено ч.1 ст. 24 СК України. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що визначено ст.112 СК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, відповідачка позов визнала, просила розірвати шлюб. Враховуючи положення ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання відповідачки, останній слід залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved