Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. В позові зазначила, що 23.07.2007 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11187258000 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 47 600,00 доларів США на строк до 23.07.2018 року. В якості забезпечення вказаного кредитного договору між банком та нею був укладений договір поруки від 23.07.2007 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.07.2014 року (справа №686/3630/13) було стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 34 805,34м доларів США та 6 363,45 гривень. 07.02.2025 року між АТ «Укрсиббанк» і ТОВ «Інвестмент Юніон» був укладений договір факторингу №07/02/2025 згідно якого ТОВ «Інвестмент Юніон» набуло право вимоги за кредитним договором №11187258000 від 23.07.2007 року, а також усіма забезпечувальними договорами за цим кредитним договором. В цей самий день, 07.02.2025 року між ТОВ «Інвестмент Юніон» і [PERSON] був укладений договір відступлення прав вимог, за умовами якого вона набула права вимоги за кредитним договором №11187258000 від 23.07.2007 року, а також договору поруки від 23.07.2007 року та іпотеки від 25.07.2007 року. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03.07.2014 року [PERSON] не виконав та борг не повернув до теперішнього часу. За таких обставин, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, останній, відповідно до приписів ст.625 ЦК України, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, яка за період з 02.04.2017 року по 23.02.2023 рік становить 5 117,82 доларів США. Відзив на позов відповідачем не подано. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Позов підтримала у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини справи встановлені судом. 23.07.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11187258000 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 47 600,00 доларів США на строк до 23.07.2018 року та сплатою відсотків у розмірі 13% річних. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2014 року (справа №686/3630/13-ц), яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 31.10.2014 року, було стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом в сумі 27610,93 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 220694 грн. 16 коп. (27610,93 долара США х 7,9930 грн.), заборгованість по процентам - 7194,41 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 57504 грн. 92 коп. (7194,41 долара США х 7,9930 грн.), пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 1055 грн. 55 коп., пеню за прострочення сплати процентів в сумі 5307 грн. 90 коп., а всього: 284562 грн. 53 коп. та судовий збір по 1423 грн. з кожного. 07.02.2025 року між АТ «Уксиббанк» і ТОВ «Інвестмент Юніон» був укладений договір факторингу №07/02/2025 за умовами якого АТ «Укрсиббанк» зобов`язалося відступити ТОВ «Інвестмент Юніон» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11187258000 від 23.07.2007 року в тому числі з урахуванням укладених додаткових угод до нього. 07.02.2025 року між ТОВ «Інвестмент Юніон» і [PERSON] був укладений договір про відступлення прав вимог (цесії) на підставі якого остання набула права вимоги за кредитним договором №11187258000 від 23.07.2007 року, укладеним між АКІБ «Уксиббанк» і [PERSON] , договором поруки від 23.07.2007 року, який укладений між АКІБ «Укрсиббанк» і [PERSON] , договору іпотеки від 25.07.2007 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськраойнного суду Хмельницької області від 21.02.2025 року (справа №686/3630/13-ц) замінено сторону у виконавчому провадженні кредитора з акціонерного товариства Укрсиббанк на [PERSON] про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом в сумі 27610,93 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 220694 грн. 16 коп. (27610,93 долара США х 7,9930 грн.), заборгованість по процентам - 7194,41 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 57504 грн. 92 коп. (7194,41 долара США х 7,9930 грн.), пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 1055 грн. 55 коп., пеню за прострочення сплати процентів в сумі 5307 грн. 90 коп., а всього: 284562 грн. 53 коп. та судовий збір по 1423 грн. з кожного. Доказів погашення боргу матеріали справи не містять. Застосовані норми та правова позиція суду. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові . При цьому в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Згідно представленого розрахунку сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 рік (1789 днів) становить 5117,82 доларів США (34805,34 доларів США (стягнута судом сума боргу) * 3% * 1789 днів (кількість днів прострочення) / 100% * 365 днів). Вказаний розрахунок є вірним. За таких обставин поданий [PERSON] позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 5 117,82 доларів США. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2131,11 гривень.

Outcome: approved