Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №б/н від 25 жовтня 2017 року в розмірі 14187,31 гривень. В позовній заяві позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» вказує про те, що між ним та відповідачем [PERSON] 25 жовтня 2017 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачеві позивачем надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Банком свої зобов`язання перед відповідачем виконано, однак відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № Б/Н від 25 жовтня 2017 року щодо повернення суми кредиту та погашення відсотків. Через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 3 жовтня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 14187,31 гривень, що складається з: 8588,24 гривень заборгованості за кредитом; 5599,07 гривень заборгованості за відсотками. Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 14187,31 гривень заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 25 жовтня 2017 року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що анкета-заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25 жовтня 2017 року (а.с. 10), Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», складають кредитний договір між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Згідно кредитного договору №Б/Н від 25 жовтня 2017 року, укладеного між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] , банк надає відповідачеві [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 46,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, після закінчення пільгового періоду. Нарахування відсотків та погашення заборгованості здійснюється згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі, визначеному у Тарифах банку. Згідно п. 1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість банку здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Встановлено, що розмір встановленого кредитного ліміту з 2000,00 гривень поступово банком збільшено до 9000,00 гривень та станом на 28 червня 2025 року кредитний ліміт було зменшено до 8588,24 гривень, а з 3 жовтня 2025 року збільшено до 8600,00 гривень, що підтверджується довідкою за лімітами (а.с. 19). За користуванням кредитом протягом пільгового періоду, відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник сплачує відсотки в розмірі (0,01% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 23). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку позивача (а.с. 7-9) станом на 3 жовтня 2025 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № Б/Н від 25 жовтня 2017 року складається з: 8588,24 гривень заборгованості за кредитом; 5599,07 гривень заборгованості за відсотками. [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, що нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та є чітко встановлені кредитним договором, є такими, що ґрунтується на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 14187,31 гривень, що складається з: 8588,24 гривень заборгованості за кредитом; 5599,07 гривень заборгованості за відсотками, підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати, що становлять 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved