Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9624902, зареєстрований 16 березня 2010 за №9624902 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, накладений на підставі постанови, 18020794, 16.03.2010, відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 липня 2017 року, позивачем отримано в дарунок квартиру [ADDRESS] . З метою впорядкування документів звернувся до приватного нотаріуса, яка повідомила про накладений арешт на майно. Звернувся до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про зняття арешту. Відповідач листом №144750 від 29 серпня 2025 року повідомив, що 16.03.2010 року накладено обтяження на нерухоме майно, у зв`язку зі знищенням архівних справ не мають можливості скасувати арешт. Виконавче провадження припинено, арешт не знятий, позивач позбавлений права на розпорядження власним майном, а тому звернувся до суду. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв чи клопотань не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом з досліджених матеріалів справи встановлено, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] , є позивач [PERSON] . Представник позивача звернувся з заявою до відповідача про надання інформації щодо виявлених обтяжень, отримав відповідь №144750 від 29.08.2025 року, в якій зазначено що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що 04.12.2009 до Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області надійшов виконавчий лист від 02.12.2009 №2-1735/08 виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми відшкодування 79 500,00 грн., а всього стягнути 80 320,50 грн. (виконавче провадження №18020794). 04.12.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 16.03.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 31.05.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV. Надати копії матеріалів виконавчого провадження не вбачається можливим, оскільки останнє знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого пунктом 9.9 Порядку робот з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 згідно акту про вилучення номенклатурних справ та журналів для знищення. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19). У даній справі предметом спору є вимога [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме скасування арешту нерухомого майна. Ураховуючи те, що Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) не є боржником, стягувачем або особою, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) є неналежним відповідачем у вказаному спорі. При цьому суд враховує, що клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача сторона позивача не заявляла. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах, враховуючи характер спірних правовідносин), суд повинен відмовити у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: dismissed