Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, який уточнив і вказав, що 28. 09. 2021 року до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості звернувся [PERSON] із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. При цьому у заяві вказав про відсутність в нього роботи та будь якого заробітку. Наказом Оболонської філії Київського МЦЗ від 28. 09. 2021 року № НТ210928 йому надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За період з 28. 09. 2021 року по 05. 03. 2022 року [PERSON] виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття в розмірі 45\~730, 40 грн. Наказом Оболонської філії Київського МЦЗ № НТ№230322 від 23. 03.2022 року [PERSON] припинено реєстрацію та виплату по безробіттю у зв`язку з укладенням контракту на військову службу (самостійне працевлаштування) на підставі п.п.2 п. 1 Р. V та п. п. 1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого КМУ 19. 09.2018 р. № 792, та припинено виплату допомоги по безробіттю і реєстрацію з 06. 03. 2022 року. Проте після перевірки виплати матеріального забезпечення як безробітного виявилося, що [PERSON] під час перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю у службі зайнятості перебував у трудових відносинах з військовою частиною [NUMBER] за контрактом, а тому належав до зайнятої частини населення у розумінні статті 4 Закону № 5067- VІ «Про зайнятість населення», про що не повідомив Оболонську філію Київського МЦЗ, а отже не мав права на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття. Враховуючи, що відповідачем було безпідставно отримано грошові кошти в розмірі 45\~730, 40 грн., позивач просить стягнути їх з [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що він проходив військову службу за контрактом у ВЧ [NUMBER] з 01 березня 2018 року, у зв`язку з самовільним залишенням ним частини з 16 травня 2018 року йому було призупинено військову службу та звільнено наказом командира від 27. 01. 2022 року, він був виключений зі списків особового складу ВЧ та знятий з усіх видів матеріального забезпечення. За самовільне залишення частини він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відносно нього було постановлено обвинувальний вирок. Оскільки він був знятий з усіх видів матеріального забезпечення у ВЧ, то вимушений був стати на облік як безробітний, тому вважає, що ніякого порушення ЗУ «Про зайнятість населення» не вчинив і просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного, оскільки через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, і просив призначити йому допомогу по безробіттю. При цьому був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних. Наказом НТ210928 від 28. 09. 2021 року [PERSON] був наданий статус безробітного і призначена допомога по безробіттю. Проте в подальшому виявилося, що відповідач не мав права на отримання допомоги по безробіттю, оскільки належав до категорії зайнятого населення, а саме перебував на службі у ВЧ [NUMBER] з 01. 03. 2018 року по 27. 01. 2022 року. Вказана обставина підтверджується Актом розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 04. 07. 2022 року, з якого вбачається, що у період перебування на обліку у ЦЗ [PERSON] проходив військову службу за контрактом, і був звільнений в запас за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) відповідно до п. 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно з Наказом № 17 від 27. 01. 2022 року командира частини [NUMBER] (по строковій частині) відповідно до п. 1. 4 наказу МО України № 170 від 10. 04. 2009 року до загального строку військової служби [PERSON] не зараховано строк з 16 травня 2018 року по 27 січня 2022 року у зв`язку з самовільним залишенням військової частини. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» не зараховувати строк військової служби, вислугу у службовому званні та вислугу років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії з 16 травня 2018 року по 27 січня 2022 року у зв`язку з самовільним залишенням військової частини. Той факт, що у зв`язку з самовільним залишенням ним військової частини з 16 травня 2018 року [PERSON] був знятий з усіх видів забезпечення з 25 травня 2018 року, не спростовує того, що він перебував на військовій службі у ВЧ [NUMBER] до моменту свого звільнення 27. 01. 2022 року, отже не мав права на отримання статусу безробітного, ця позицію відповідача є хибною, тому суд не може прийняти її до уваги. До моменту свого звільнення він вважався таким, що перебуває на військовій службі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. За час служби у ВЧ [NUMBER] з 01. 03. 2018 року по день звільнення 27. 01. 2022 року [PERSON] була нарахована вислуга років 01 рік 01 місяць 16 днів з вирахуванням часу перебування у ЗСЧ, що підтверджує, що на час отримання державної допомоги по безробіттю він перебував на державній службі, яка буде зарахована до його страхового стажу відповідно до положень ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», яка передбачає, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до\~Закону України\~"Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають дохід від такої діяльності. Враховуючи, що на день звернення у ЦЗ за наданням допомоги по безробіттю [PERSON] перебував на військовій службі у ВЧ [NUMBER] за контрактом, свідомо приховав відомості про цей факт, не мав передбаченого законодавством України права на отримання допомоги по безробіттю, це є підставою для стягнення з нього виплаченої за період з 28. 09. 2021 року по 05. 03. 2022 року допомоги в розмірі 45\~730,40 грн.

Outcome: approved