Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

01 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Деал Фінанс Груп») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 7 831,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 23 квітня 2025 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») електронний Договір про надання коштів у кредит №8974192 шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора 836344, надісланого на електронну адресу: chumachenkovalya6@gmail.com, за умовами яких відповідачка отримала фінансовий кредит у сумі 2 000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , строком на 360 днів (з 23 квітня 2025 року по 17 квітня 2026 року), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховують щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісії - 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 345,00 грн. У разі порушення відповідачкою строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у сумі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Відповідно до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з Реєстром прав вимог № 18/0925-01 від 18 вересня 2025 року до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів у кредит № 8974192 від 23 квітня 2025 року в сумі 7 831,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 686,00 грн - сума заборгованості за процентами; 345,00 грн - сума заборгованості за комісією; 3 800,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Вказану заборгованість за договором кредиту відповідачка не погасила, в рахунок погашення заборгованості позичальницею внесено лише 243,00 грн, чим допустила порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту. На підставі зазначеного, просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором позики у сумі 7 831,00 грн, а також судовий збір, сплачений при подачі позову у сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4 500,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Ткаченко Ю.О. у своїй заяві просила розглядати справу на підставі наявних доказів за її відсутності, проти заочного розгляду справи заперечень не мала (вх. № 6437/25-Вх 28.11.2025). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 23 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було підписано Договір кредитної лінії (Надійний) № 8974192, який вчинено із використанням електронного підпису відповідачки (а.с. 14-21). За умовами договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в сумі 2 000,00 грн, на банківський картковий рахунок № [NUMBER] , а остання зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме - 360 днів, тобто до 17 квітня 2026 року, на визначені договором реквізити позикодавця (п.2.2. Договору). Згідно з п.2.2.8. Договору, комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі - 345,00 грн). Процента ставка - фіксована у розмірі 0,95%, які нараховують щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Сторони також передбачили, що у разі порушення відповідачкою строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у сумі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Пунктом 2.1 вказаного Договору визначено, що за цим Договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 836344, надісланого на електронну адресу: chumachenkovalya6@gmail.com 23 квітня 2025 року 21:16:37, з ідентифікацією відповідачки за посередництвом системи BankID НБУ (а.с. 21-зворот). Даний договір кредиту містить персональні дані відповідачки, зокрема, його прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти - № [NUMBER] , а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 06827b7bd863-4346-b545-cfa932644f0c від 23 квітня 2025 року та Інформацією, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 18 вересня 2025 року вих. № 18/09/25-9146 (а.с. 10, 22). Згідно з інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» 03 листопада 2025 року за вих. № БТ/Е-16966, на ім`я [PERSON] . Банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку були перераховані кредитні кошти, про що надали Виписку по картці за період з 23 квітня 2025 року по 26 квітня 2025 року (а.с. 54-57). Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконала, у зв`язку з чим станом 18 вересня 2025 року, з урахуванням сплачених коштів 22 травня 2025 року у сумі 43,00 грн та 24 травня 2025 року у сумі 200,00 грн, має заборгованість у сумі 7 831,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 686,00 грн - сума заборгованості за процентами; 345,00 грн - сума заборгованості за комісією; 3 800,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування, про що свідчить розрахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 12-зворот-13). Згідно з довідкою № КД-000045935 від 29 серпня 2025 року ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 23 квітня 2025 року, сума 2 000,00 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 06827b7b-d863-4346- b545-cfa932644f0c (а.с. 22-зворот). 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Дейл Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 24-27). Згідно з Реєстром прав вимог № 18/0925-01 від 18 вересня 2025 року до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів у кредит № 8974192 від 23 квітня 2025 року в сумі 7 831,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 686,00 грн - сума заборгованості за процентами; 345,00 грн - сума заборгованості за комісією; 3 800,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 31-зворот-32). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за договором кредиту № 8974192 від 23 квітня 2025 року станом на 27 вересня 2025 року становить 7 831,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 686,00 грн - сума заборгованості за процентами; 345,00 грн - сума заборгованості за комісією; 3 800,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 6). Даний розрахунок заборгованості по сумі боргу та її складових відповідають заборгованості, що зазначена у реєстрі прав вимог № 18/0925-01 від 18 вересня 2025 року до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором. Разом з тим, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і станом на день розгляду справи дія воєнного стану триває. Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог в частині нарахування та стягненні пені у сумі 3 800,00 грн, слід відмовити. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, лише в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у сумі 2 000,00 грн, відсотків користування кредитом у сумі 1 686,00 та комісії за надання кредиту у сумі 345,00 грн, в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю (а.с. 39-зворот); копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 39); копію договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги від 22 серпня 2025 року, укладеного ТОВ «Деал Фінанс Груп» з адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с. 33-зворот-36); акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги у справах, зокрема, і щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 37-38); витяг з акту № 1-ДІЛ від 22 вересня 2025 року, згідно з яким позивачу було надано послуги з правової допомоги, боржник: [PERSON] , а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн; судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі, в тому числі представництво інтересів клієнта у суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси, як представник клієнта у суді) - 4 000,00 грн (а.с. 36-зворот). Відповідно до ч.1, 4 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява №19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 031,00 грн, а також 1 246,81 грн судового збору та 3 000,00 грн витрат на правову допомогу. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial