Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить виділити їй в натурі в окрему інвентарну одиницю частину житлового будинку (група приміщень квартира [ADDRESS] , коридор 7,7 м2, кладова 4,3 м2, кухня 7,5 м2, коридор 4 м2), розташованого по [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 971 м2, яка знаходиться в спільному користуванні, розташована за адресою : [ADDRESS] . В обгрунтовання заявлених вимог позивач вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,4 м2, що складається з приміщень : кімната 8,0 м2, кімната 14,0 м2, кімната 8,2 м2, коридор 7,7 м2, кладова 4,3 м2, кухня 7,5 м2, коридор 4 м2, та яку вона набула на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 2024 року. Співвласникми квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , є, відповідно, Вирівська сільська рада та [PERSON] . На даний час між співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] , існує спір з приводу розподілу вказаного нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю. Крім цього, позивач має намір оформити право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Позивач зазначає, що належна їй частина вказаного житлового будинку, є відокремленим приміщенням, що має окремий вихід, спільні несучі, огороджувальні конструкції, сантехнічне обладнання, інженерні мережі відсутні, через що є можливість виділу належної позивачеві частини будинку. Однак, співвласники відмовляються від укладання нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки нежитлової будівлі, що є перешкодою для реалізації прав позивача та стало підставою для звернення із цим позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені довірителькою позовні вимоги, вказавши, що належна [PERSON] квартира є ізольованим приміщенням, виділ цього приміщення є технічно можливим. Представник відповідача, Вирівської сільської ради, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд даної справи у відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час проведення судового засідання відповідно до закону. Клопотань від сторін не надходило. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням позиції сторін, суд дійшов до наступного. Правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач вказує, що вона набула право власності на частину будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] . Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Копія договору купівлі-продажу від 03 серпня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Білотіл Е.Ю. (зареєстрованого в реєстрі за №1415), доводить, що за умовами цього договору [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] . Копія витягу з Державного реєстру речових прав №389535142 від 03 серпня 2024 року - доводить, що на підставі вказаного вище договору за [PERSON] зареєстровано право власності на закінчений будівництвом об`єкт квартиру, загальною площею 54,4 м2, розташовану по [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорту на вказаний вище об`єкт нерухомості, складеного станом на 25 червня 2024 року належна позивачеві на праві власності квартира складається із приміщень : кімната 8,0 м2, кімната 14,0 м2, кімната 8,2 м2, коридор 7,7 м2, кладова 4,3 м2, кухня 7,5 м2, коридор 4 м2). Позивач вказує, що на даний час виникла необхідність виділу її частки із спільної часткової власності в натурі на підтвердження чого суду надано копію письмової пропозиції щодо поділу будинковолодіння в натурі. Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із статтею 367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторони по справі є власниками будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] , яке складається із трьох квартир, що доводиться вказаним вище витягом з Державного реєстру речових прав та повідомленням №14/2-07/299 від 23 жовтня 2024 року, наданого Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, відповідно до якого згідно із погосподарським обліком квартира [ADDRESS] є комунальною власністю Вирівської сільської ради, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що будинковолодіння належить співвласникам на праві спільної часткової власності, а між співвласниками існує спір щодо виділу часток в натурі. Стороною суду надано Висновок експерта №241003/1_ФМ будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого є технічна можливість виділити в окреме будинковолодіння квартиру [ADDRESS] . Однак, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як на правову підставу позову позивач посилається на ст.364 ЦК України, яка визначає право співвласника майна виділити частку із спільної часткової власності. В той же час, доказів того, що будиковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності сторін, суду не надано. В той же час, достовірно встановлено, що будинковолодіння складається із трьох ізольованих квартир. Квартира позивачки зареєстрована у відповідності до вимог чинного законодавства як окрема одиниця нерухомого майна. З огляду на наведене, відсутні правові підстави для судового захисту прав позивача. Що стосується виділення позивачеві частини земельної ділянки вказана вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.125 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою, за вимогами ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Доказів того, що земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] , передана у користування сторонам по справі, суду не надано. Отже, питання виділу частини земельної ділянки в користування позивачеві входить до компетенції органу місцевого самоврядування, а тому за відсутності спору у позивача із цією особою, відсутні підстави для виділу земльної ділянки в судовому порядку. З огляду на наведене, вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають. На підставі наведеного, ст.ст.11, 16, 364, 367 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України,

Outcome: dismissed