Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

У жовтні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за підсудністю з Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.10.2024 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «NEWSHORT» № 1826558, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. Вказував, що ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму, відповідач зі свого боку не виконав умов договору, заборгованість складає 158900 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 35000 грн та 106400грн заборгованість за відсотками, 17500 грн. заборгованість за штрафними санкціями. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1826558 від 11.10.2024 в сумі 158900 грн. на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. і 26335 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 08.10.2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначав про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2024 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «NEWSHORT» № 1826558, згідно з умовами якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 35000 грн. в кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. За умовами договору відповідач взяла на себе зобов`язання відповідно до умов договору сплатити кредитні кошти. Встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, відповідач не виконала умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки відповідач [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кошти в повному обсязі не повернув, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за укладеним договорам заявлені обґрунтовано. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1826558 від 11.10.2024 в розмірі 141400 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 17500,00 грн заборгованості за штрафними санкціями, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що договір № 1826558 укладено 11.10.2024 суд не вбачає підстав для стягнення штрафу в розмірі 17500 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах до позивача по справі. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту за договором від 11.10.2024р. №1826558, на суму 141400 грн., з яких 35000,00 гривень заборгованість за кредитом; 106400 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Стосовно стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно дост.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Селфі Кредит» та Адвокатським об`єднанням «СВК Партнерс» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №52 від 10.03.2025 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Разом з тим,дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права,які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц,постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19,а також,що справа є незначної складності,в такій категорії справна явна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ,обсяг досліджених доказів є невеликим,участі в судових засіданнях адвокат не приймав,суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 4000,00грн витратна професійну правничу допомогу в суді,що відповідає критерію об`активності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно доч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3ч.2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2155,94 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial