Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

20.01.2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №75876735 від 28.06.2021 року в розмірі 33134 грн 44 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 10400 грн; сума заборгованості за відсотками 22734 грн 44 коп. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 24.04.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 25.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.06.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», Позикодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір позики № 75876735 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі- Договір). У відповідності до якого відповідач отримав позику в розмірі 10400 грн. строком на 30 днів (до 28.07.2021 року) зі сплатою процентів: за зниженою процентною ставкою 0,70% в день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності), базовою процентною ставкою 1,99 %, процентною ставкою у розмірі 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину), шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника [NUMBER] /а.с. 15, зворот/. Згідно з Додатком № 1 до зазначеного договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість позики складає 12573,08 грн. Підписанням цього Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики № 75876735). А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 договору позики № 75876735). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «1L5cbЕl0o6» /а.с. 28/ підписав електронний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, уклавши його у належній формі, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Досліджуючи обставини виконання стронами цього договору, суд зазначає наступне. Згідно з п.1 договору позики № 75876735 від 28.06.2021 року, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. В п.18 цього договору вказаний банківський картковий рахунок відповідача: [NUMBER] . На виконання умов цього договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу було надано позику у сумі 10400 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000005011/ТНПП від 23.12.2024 року, відповідно до якої на платіжну картку відповідача [NUMBER] 28.06.2021 року перераховано суму 10400 грн /а.с. 30/ згідно з платіжною інструкцією №00f676de-c8b3-42b6-bfa5-4bcb08587194 від 28.06.2021 року /а.с. 30, зворот/. На підтвердження видачі на банківську карту [PERSON] онлайн-позики за договором позики № 75876735 також позивачем надано лист ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вих.№ 24/12/24-47 від 24.12.2024 року /а.с. 28 зворот-29/. Суд вважає недоцільним витребування у АТ «Універсал Банк» доказів зарахування цих коштів, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт перерахування коштів на вказану вище платіжну картку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договору не виконував, у визначені цим договором строки позику та проценти не сплатив. Відповідач на виконання умов цього договору здійснив часткову оплату процентів на суму 2100,76 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по договору позики № 75876735 від 28.06.2021 року заборгованість відповідача перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», нарахована за період з 28.06.2021 року по 26.10.2021 року, склала 33134 грн 44 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 10400 грн; сума заборгованості за процентами 22734 грн 44 коп. /а.с. 10-12/. Слід зазначити, що 21.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату /а.с. 31 зворот-35/. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну продажу за договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період: грудень 2021 року грудень 2023 року /а.с. 41/. Згідно з п.5.2 цього договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 21.12.2021 року підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 року /а.с. 38/, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 75876735 від 28.06.2021 року, згідно з Реєстру прав вимог № 4 /а.с. 39 зворот-40/. Також, 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Клієнт) та товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») (Фактор) було укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в свою чергу, відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги, зазначені у Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору) в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право вимоги) /а.с. 42-46/. На виконання цього договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплатило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» ціну продажу, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період: 31.03.2023 року 31.10.2024 /а.с. 50/. Згідно з п.5.2 цього договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 31.03.2023 року підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року /а.с. 49/, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 75876735 від 28.06.2021 року, згідно з Реєстру боржників /а.с. 50 зворот-51/. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми заборгованості по процентам, суд звертає увагу позивача на наступне. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитами. Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором позики № 75876735 від 28.06.2021 року включає період нарахування відсотків (з 29.06.2021 року по 26.10.2021 року), який виходить за межі строку кредитування та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, оскільки право позивача нараховувати передбачені договором позики за договором позики № 75876735 від 28.06.2021 року проценти за позикою припинилось 28.07.2021 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 28.07.2021 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. Також суд звертає увагу позивача на постанову ВП ВС від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16. Зокрема, ВП ВС у п. 141 зазначеної постанови вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»). Звертаючись до умов укладеного між сторонами договору позики, слід зазначити, що у п. 8 цього договору, яким врегульовано відповідальність сторін, сторони не передбачили стягнення процентів річних в розмірі більшому, ніж встановлено статтею 625 ЦК України. Суд не приймає до уваги посилання позивача і на те, що проценти нараховано відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», в редакції, що діяла на час укладання договору позики, який передбачав, що у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, товариство на неповернуту суму позики має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Так, договір позики не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику, тобто після 28.07.2021 року. Пункт 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» протоколом № 14/05/2021 від 14 травня 2021 року, дійсно передбачає можливість нарахування відсотків у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Проте вказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами ознайомився [PERSON] та погодився з ними, підписуючи договір позики № 75876735 від 28.06.2021 року. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, додані позивачем до позову Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Тому на думку суду, розмір заборгованості за процентами слід визначати з урахуванням строку кредитування у 30 днів. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути заборгованість за договором позики № 75876735 від 28.06.2021 року в сумі 14 301 грн 08 коп., з яких: 10400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 901 грн 08 коп. (10400 х 1,99 х (30 -1) : 100 - 2100,76 грн.) - сума заборгованості за процентами. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог. В свою чергу, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладених угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1045 грн 53 коп. Що стосується витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги, копію витягу з Акту №2-П від 06.12.2024 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, копію акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів щодо оплати згідно акту №6-П приймання наданої правничої допомоги від 06 грудня 2024 року за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року /а.с. 52-54, 56, 56 зворот-57, 58, 58 зворот, 59/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1510 грн 63 коп.

Outcome: partial