Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

13.10.2025 представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит №8586782. Відповідач умови договору належним чином не виконував. В подальшому позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 14 491 гривень. Таким чином, оскільки відповідач має перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» непогашену заборгованість, представник позивача прохала суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 491 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.11.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Нурай А. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві прохала здійснювати розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що 12.10.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №8586782. Сума кредиту складає 5 000 гривень. Строк кредитування 10 днів. Процентна ставка 0,85% в день. Комісія за надання кредиту становить 8,41% від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 420,50 гривень). Пеня 5% на день. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 6-13). Також до позовної заяви таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані відповідачем шляхом накладення електронного підпису (а. с. 13-14). 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/03/25 (а. с. 15-16). Суду також надано додаткову угоду №1 від 27.03.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, акт прийому-передачі реєстру боржників №1 від 27.03.2025, копію платіжної інструкції №683 від 21.03.2025 про сплату за відступлення права вимоги до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а. с. 17-19). Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу та наданого розрахунку заборгованості має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №8586782 в розмірі 14 491 гривень, з них заборгованість за основним боргом 5 000 гривень, заборгованість за відсотками 4,50 гривень, сума заборгованості за пенею 9 066 гривень, комісія за надання позики 420,50 гривень (а. с. 20-21). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 425 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5 000 гривень, заборгованість за відсотками 4,50 гривень, заборгованість по комісії 420,50 гривень. Крім цього згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1133,68 гривень (3028 гривень * 37,44%).

Outcome: partial