Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26.07.2011 [PERSON] (далі - Позичальник) власноруч підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору Позичальник отримав такий платіжний інструмент: кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 07/16 , тип Універсальна. Для користування кредитним лімітом в подальшому Позичальник також отримав такі платіжні інструменти: 1) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 06/17 , тип Універсальна; 2) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 09/17 , тип Універсальна; 3) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/21, тип Універсальна; 4) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/23 , тип Універсальна; 5) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/23 , тип Універсальна; 6) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/24 , тип Універсальна. 28.09.2021 Позичальник підписав власноруч Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - Договір, копія додається) та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2 Договору); 2. Тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100 % від заборгованості; 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору). Позичальник користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, проте, припинив повертати Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, у зв`язку з порушенням зобов`язань Позичальником та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на теперішній час заборгованість Позичальника становить 42905.01 грн. 10.03.2024 Позичальник помер. 15.07.2024 Позивач направив претензію кредитора до Першої слов`янської державної нотаріальної контори. 19.12.2024 Позивач направив претензію кредитора до Другої слов`янської державної нотаріальної контори. 27.03.2025 Позивач направив претензію кредитора до Другої краматорської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Панченко А.В. 07.04.2025 Позивач отримав лист від Другої краматорської державної нотаріальної контори. 15.04.2025 Позивач отримав лист від приватного нотаріуса Панченко А.В. 26.06.2025 Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, з яких вперше дізнався, що спадкоємцем померлого Позичальника є Відповідач. 23.08.2025 Позивач додатково направив претензію на адресу Відповідача щодо сплати заборгованості за Договором. Проте, станом на теперішній час, заборгованість за Договором не погашена. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.07.2011 у розмірі 42905.01 грн., що складається із наступного: 35000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7905,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні належним чином, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. Відповідач надала квитанції про часткову оплату заборгованості за кредитним договором на загальну суму 27 000 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 26.07.2011 [PERSON] (Позичальник) власноруч підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору Позичальник отримав такий платіжний інструмент: кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 07/16 , тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видані картки. Для користування кредитним лімітом в подальшому Позичальник також отримав такі платіжні інструменти: кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 06/17 , тип Універсальна; кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 09/17 , тип Універсальна; кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/21 , тип Універсальна; кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/23 , тип Універсальна; кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/23 , тип Універсальна; кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/24 , тип Універсальна. 28.09.2021 Позичальник підписав власноруч Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - Договір, копія додається) та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2 Договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100 % від заборгованості; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору). Позичальник користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ 64 від 29.07.2022, Позичальник є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Позичальник користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, проте, припинив повертати Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2024 року. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості, станом на 01.01.2023 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.07.2011 року становить 42 905,01 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 35 000,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7905,01 грн. 15.07.2024 Позивач направив претензію кредитора до Першої слов`янської державної нотаріальної контори. 19.12.2024 Позивач направив претензію кредитора до Другої слов`янської державної нотаріальної контори. 27.03.2025 Позивач направив претензію кредитора до Другої краматорської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Панченко А.В. Листом від 09.04.2025 №165/01-16 приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. повідомив АТ КБ «Приватбанк», що ним була заведена спадкова справа за №71/2024 після померлого [INFO] [PERSON] , претензію було долучено до спадкової справи. Згідно повної копії спадкової справи №71/2024, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. після [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] , з заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись донька [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] . Відповідач [PERSON] надала квитанції про оплату заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 липня 2011 року на суму 7000,00 грн. (квитанція ICKTP1110O65F6.1 від 10.11.2025), на суму 15000,00 грн. (квитанція від 28.10.2025), на суму 5000,00 грн. (квитанція від 03.12.2025). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до частини 3 вказаної вище статті якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц (№61-25487св18). За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц. Відповідачем не зазначено та не доведено, що вказаний вище розмір боргу перевищує вартість успадкованого нею майна. За вказаних обставин, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі в їх сукупності, суд вважає, що відповідач як спадкоємець боржника, не виконала належним чином зобов`язання спадкодавця з повернення кредитних коштів за кредитним договором № б/н від 26.07.2011, що є порушенням грошового зобов`язання, а тому з відповідача, з урахуванням часткового погашення заборгованості на суму 27 000,00 грн., на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15 905,01 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2 422,40 грн. (3 028 х 0,8), який сплачений позивачем. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 15 905,01 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 37,07 % ((15 905,01 грн. задоволені вимоги) / (42 905,01 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 897,98 грн. (2 422,40 грн. сплачений судовий збір * 37,07 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial