Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 640218302 від 13.01.2023 у розмірі 45583,30 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 7000 гривень. Відзив на позовну заяву не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 13.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 640218302 який позичальник підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, і відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 9750 грн. Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону. Згідно розрахунку заборгованості, наведеним у позові за кредитним договором № 640218302 від 13.01.2023 заборгованість відповідача складає 45 583,30 грн, яка складається з: 9 750,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 35 833,30 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно п 2.2.Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. 2.3.Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 9750 грн 00 коп. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 26.01.2023 р. 2.4. Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. 2.5. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.21, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, внесені зміни до вказаного договору факторингу, відповідно до яких строк його дії продовжений до 31.12.2024. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 45583,30 грн. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, на підставі якого позивачем набуто право вимоги до відповідача на загальну суму 45583,30 грн. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 45 583,30 грн, яка складається з: 9 750,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 35 833,30 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На виконання ухвали суду від 11.11.2025 про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» направлено до суду повідомлення від 19.12.2025, відповідно до якого вбачається, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку за період 13.01.2023-18.01.2023 здійснено переказ у розмірі 9750, 00 грн. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд вважає що позивачем доведено суму заборгованості [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 45 583,30 грн., з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру дисконтної та базової відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасила, матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід задовольнити. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. покладається на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 05.06.2025, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг. Отже, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved