Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, у якому зазначило, що 02.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» як первісним кредитором та [PERSON] як позичальником, укладено договір позики № 6562057 в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину строком користування грошовими коштами, передбаченої до сплати відсоткової ставки. Сторона зауважує, що 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Так, на підставі відповідного договору факторингу, складеного реєстру боржників № 4 від 15.05.2024 позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 15 535,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10 535,00 грн. заборгованість за відсотками. Крім наведеного, 26.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем шляхом електронного підпису укладено кредитний договір № 7312058 з погодженими за змістом такого договору правами та обов`язками учасників. За умовами договору клієнту надається кредит в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.09.2024 укладено договір факторингу з набуттям позивачем права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 27.09.2024 до договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 9902,06 грн., з яких: 2714,92 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7187,14 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на вимоги 526, 530, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договорами на загальну суму 25 437,06 грн., відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 16.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір про надання кредиту № 7312058, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а [PERSON] отримала кредит у сумі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з обов`язком повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до умов договору, строк кредитування становить 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 % в день та зниженою процентною ставкою 0,398 % на день, якщо споживач до 26.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. 06.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору про надання кредиту № 7312058 від 26.11.2023, згідно якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 3000,00 грн. Таким чином, загальний розмір кредиту становить 7000,00 грн. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.09.2024 укладено договір факторингу № 27092024, згідно якого клієнт (ТОВ «Авентус Україна») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якої настав до третіх осіб - боржників, а фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі Реєстру Боржників, що формується як додаток № 1 до договору. Договір № 7312058 (боржник [PERSON] ) включено до реєстру боржників від 27.09.2024, сторонами складено Акт прийому-передачі відповідного реєстру. Станом на день переходу права вимоги, заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, визначена на рівні 9902,06 грн., з яких: 2714,92 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7187,14 грн. сума заборгованості за відсотками. 02.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» як позикодавець надав, а [PERSON] як позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 80 днів, закційною процентною ставкою 0,99600 % на день, базовою процентною ставкою 2,49 % на день та основною процентною ставкою 3 % на день. Вказані обставини підтверджується дослідженими судом договором про надання позики з відомостями про електронний підпис сторін. Між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 11.01.2024 укладено договір факторингу № 11-01/2024, згідно якого клієнт (ТОВ «МАНІФОЮ») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якої настав до третіх осіб - боржників, а фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. 15.05.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024. Договір № 6562057 (боржник [PERSON] ) включено до реєстру боржників від 15.05.2024, сторонами складено Акт прийому-передачі відповідного реєстру. Станом на день переходу права вимоги, заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, визначена на рівні 15 535,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10 535,00 грн. сума заборгованості за відсотками. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIIIелектронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались. З дослідженої судом інформації за укладеними договорами слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в загальній сумі 25 437,06 грн., з яких: - за договором позики № 6562057 від 02.12.2023 в розмірі 15 535,00 грн. (5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 10 535,00 грн. - заборгованість за відсотками); - за договором кредиту № 7312058 ВІД 26.11.2023 в розмірі 9902,06 грн.(2714,92 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7187,14 грн. - заборгованість за відсотками). Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути заявлену учасником та обґрунтовану поданими доказами суму заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved