Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

26 листопада 2025 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 08 серпня 1983 року, належить [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник 13 червня 2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 20 червня 2025 року прийнято рішення № 112850005178 про відмову в призначенні пенсії. Підставою для відмови стало те, що страховий стаж заявника складає 14 років 11 місяців 16 днів замість необхідних 32 років, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці серії [NUMBER] через наявність виправлення дати народження на її титульній сторінці. Зазначає, що з трудової книжки чітко можна встановити, що рік народження вказано "1965", а виправлення не змінює змісту внесеного запису. Крім того, на титульній та першій сторінках трудової книжки містяться записи про зміну прізвищ заявника у зв`язку з укладенням та розірванням шлюбу, що підтверджується відповідними свідоцтвами, у яких дата народження заявника зазначена " [INFO] ". Також відповідно до свідоцтва про народження та паспорта громадянина України заявник народилася [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області, при цьому дані про дату та місце народження у всіх документах співпадають. Враховуючи викладені обставини, заявник змушена звернутися до суду для захисту своїх прав, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. (а.с. 2-6) Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відкрито окреме провадження по справі, призначено судовий розгляд. (а.с. 28-29) У судове засідання заявник не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Матеріали справи містять письмове клопотання заявника про розгляд справи за її відсутності. (а.с.25, 31, 33) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 22 грудня 2025 подав до суду відзив, у якому просить суд розгляд справи провести без його участі та ухвалити рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с. 34-36) Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з наданою копією трудової книжки заявника серії [NUMBER] , заповненої 08 серпня 1983 року, встановлено, що на її титульному листі: у графах "Прізвище", "Ім`я", "По батькові" вказано російською мовою " [PERSON] ", у графі "Дата народження" вказано російською мовою " [INFO] ", цифра "6" жирно наведена чорнильною ручкою. (а.с. 17-20) Відповідно до відомостей вказаних у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2000 року Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області, прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано - [PERSON] , у графі "дата народження" зазначено " [INFO] ", що також підтверджується свідоцтвом про народження заявника та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. (а.с. 7-11, 13, 21) Після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] заявнику присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 серпня 1986 року, де дата народження заявника вказана російською мовою " [INFO] ". (а.с. 22) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 31 липня 1989 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 23) Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 жовтня 1994 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище " [PERSON] ". Дата народження заявника зазначена " [INFO] ". (а.с. 24) Рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області від 20 червня 2025 року № 112850005178, заявнику відмовлено у призначенні пенсії, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи, згідно трудової книжки серії [NUMBER] , у зв?язку з тим, що дата народження, зазначена на титульній сторінці документу, містить виправлення (порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників). (а.с. 14) Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18, роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Оскільки від встановлення заявленого факту належності правовстановлюючого документу, залежить реалізація права заявника на призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає доведеним та таким, що не викликає сумнівів факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 08 серпня 1983 року, в якому дата народження заявника зазначена російською мовою " [INFO] ", цифра "6" жирно наведена чорнильною ручкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved