Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: за кредитним договором №07194-08/2024 в розмірі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27000,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 7500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями; за договором позики №73591595 в розмірі 19788,00 грн. з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 11988,00 грн. сума заборгованості за пенею, 900,00 грн. комісія за надання позики. Всього позивач просить стягнути заборгованість за договорами в загальному розмірі 69288,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №07194-08/2024, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 24.12.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №24122024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №07194-08/2024 до відповідача в сумі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 27000,00 заборгованості за процентами та 7500,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Окрім цього, 21.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №73591595, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за договором позики №73591595 до відповідача в сумі 19788,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 900,00 грн. заборгованість по відсотках; 0,00 грн. заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою; 11988,00 грн. заборгованість за пенею та 900,00 грн. заборгованість по комісії за надання позики. Кредитні договори укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлена. Також судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] за допомогою електронного підпису «W2519» укладено договір про надання фінансового кредиту №07194-08/2024, за умовами якого Товариство надало Клієнту фінансовий кредит у розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, що надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті з використанням реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-2855, строком на 120 днів (з 07.08.2024 по 04.12.2024), зі сплатою процентів у розмірі 1,50% в день, що застосовується у межах строку кредиту, а Клієнт зобов`язалася своєчасно повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором, що підтверджується договором, Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту та паспортом споживчого кредиту. Згідно розділу 1 Договору сума фінансового кредиту складає 15000,00 грн., яка надається строком на 120 днів з фіксованою процентною ставкою 1,50 % в день. За умовами розділу 2 Договору видача кредитів Клієнту-фізичній особі Товариством здійснюється онлайн через веб-сайт товариства. Для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується на сайті Товариства. За результатами ознайомлення з інформацією на сайті Товариства Клієнт на калькуляторі обирає необхідну суму кредиту та строк платежу за кредитом, який є розрахунковим періодом для побудування графіку платежів, після чого переходить до створення Особистого Кабінету. Перед укладанням Договору про надання фінансового кредиту Товариство надає Клієнту інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій з метою прийняття рішення про укладання відповідного договору, а клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитись від пропозиції. Після введення одноразового ідентифікатора на сайті Товариства Клієнт приймає пропозицію на укладення Кредитного договору (електронний підпис Клієнта накладається на оригінал Договору). Після підписання Договору Товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки, зазначеної в Заявці та Договорі. Відповідно до умов розділу 3 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом на початок кожного календарного дня. Відповідно паспорту споживчого кредиту та Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №07194-08/2024 від 07.08.2024 (Графік платежів) загальна вартість кредиту складає 42000,00 грн, з яких: 15000,00 грн. сума кредиту за договором, 27000,00 грн. проценти за користування кредитом. Після прийняття відповідачем [PERSON] умов договору про надання фінансового кредиту №07194-08/2024 з нею було укладено відповідний договір 07.08.2024, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого 07.08.2024 відповідач отримала грошові кошти у сумі 15000,00 грн на свою платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.04.2025. 24.12.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №24122024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 24.12.2024 №24122024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №07194-08/2024 від 07.08.2024, заборгованість у сумі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000,00 грн. сума заборгованості за процентами; 7500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. З розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №07194-08/2024 від 07.08.2024 вбачається, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалось в межах строку кредитування з 07.08.2024 по 24.12.2024, що визначено п.3.3 Договору та Додатку №1 до Договору (Графік платежів). За період користування кредитними коштами відповідачем оплата заборгованості не здійснювалася. Внаслідок невиконання умов Договору заборгованість останньої за договором становить 42000,00 грн., яка складається, зокрема з: 15000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 27000,00 грн. заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості. В подальшому, 21.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73591595. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «01276», про що свідчить п. 21 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. Відповідно до п. 2.1. Договору, сума позики 6000,00 грн., п. 2.2. Договору - строк позики складає 30 днів, п. 2.3. Договору - базова процентна ставка/день користування позикою (фіксована) 0,50000%, денна процентна ставка/день 1,000%, п.2.4. Договору комісія за надання позики від суми наданої позики 15% (що в грошовому виразі складає 900,00 грн. Згідно п.2 договору ставки є незмінними протягом всього строку позики. Додатком № 1 до договору позики №73591595 від 21.08.2024 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до паспорту споживчого кредиту до договору позики та до таблиці, розрахованої за період з 21.08.2024 по 19.09.2024, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 7800,00 грн., сума кредиту за договором 6000,00 грн., проценти за користування кредитом 900,00 грн., комісія за надання кредиту 900,00 грн., реальна річна процентна ставка 2617,16%, загальна вартість кредиту 7800,00 грн. Після прийняття відповідачем умов договору позики №73591595 від 21.08.2024 з нею було укладено відповідний договір, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого 21.08.2024 відповідач отримала грошові кошти у сумі 6000,00 грн. на свою платіжну картку, що підтверджується розрахунком заборгованості. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» на плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу, якою п. 1.3 Договору факторингу викладено в наступній редакції: «Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». 13.06.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №7 до Договору факторингу, якою п.9.1. Договору факторингу викладено в наступній редакції: «Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїм зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 24.01.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №47 до Договору факторингу, якою визначено загальну суму прав вимоги, що відступаються. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №42 від 24.01.2025 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників №42 в повному обсязі, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №73591595 від 21.08.2024 у сумі 19788,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 11988,00 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. комісія за надання позики. З розрахунку заборгованості за договором позики №73591595 від 21.08.2024 вбачається, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалось в межах строку кредитування з 21.08.2024 по 19.09.2024, що визначено п.2 договору та Додатку №1 до цього Договору. За період користування кредитними коштами відповідачем оплата заборгованості не здійснювалася. Внаслідок невиконання умов Договору заборгованість останньої за договором становить 7800,00 грн., яка складається, зокрема з: 6000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 900,00 грн. заборгованості за відсотками та 900,00 грн. комісії за надання позики, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 07.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту 07194-08/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 120 днів, тобто до 04.12.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 1,50% на день. 21.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №73591595, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 30 днів зі строком повернення до 19.09.2024 з процентною ставкою 1,000% на день. Суд звертає увагу, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Також встановлено, що ТОВ «Аванс Кредит» ТА ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договорами виконали, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертала платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконувала свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано, як і контррозрахунку заборгованості, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №07194-08/2024 від 07.08.2024, розмір якої становить 42000,00 грн., з яких: 15000,00 грн. тіло кредиту, 27000,00 грн. проценти за користування кредитом; заборгованості за договором позики №73591595 від 21.08.2024 розмір якої становить 7800,00 грн., з яких: 6000,00 грн. тіло кредиту, 900,00 грн. проценти за користування кредитом та 900,00 грн. комісія за надання позики. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій у розмірі 7500,00 грн. за кредитним договором №07194-08/2024 від 07.08.2024 та пені в сумі 11988,00 грн. за договором позики №73591595 від 21.08.2024, суд відзначає наступне. Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання ( частина перша статті 549 ЦК України ). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( частини друга та третя цієї статті ). За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання, тобто, вона може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи у договорі. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 ( провадження № 14-10цс18 ). Разом з тим, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу. Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що пеня за порушення грошового зобов`язання, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №320/8618/15-ц (провадження №61-4393сво18)). Судом встановлено, що кредитні договора були укладені між сторонами 07.08.2024 та 21.08.2024, тобто, в період, коли позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами позики. Враховуючи вищевикладене, кредитодавець в порушення вимог п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільногокодексу України неправомірно нарахував штрафні санкції та пеню відповідачу за прострочення терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів. З урахуванням зазначених вище обмежень встановлених п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільногокодексу України відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 19488,00 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, в сумі 2420,92 грн. (79,95%). На підставі викладеного та

Outcome: partial