Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 01.10.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, встановити факт, що має юридичне значення та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивача. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 11.11.2025 року. Ухвалою суду від 13.11.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 21.02.2007 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 1,73 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №631835 від 05.11.2003 року. На час смерті [PERSON] , проживав разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідками №02-57/785 та №02-57/786 від 26.09.2025 року, які видані старостою села Озеро виконкому Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане виконкомом Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області 17.11.2020 року. Однак [PERSON] , належним чином не оформила свої спадкові права. Також судом встановлено та не заперечувалося відповідачем по справі, що [PERSON] із спадкодавцем на момент смерті не проживав, а лише був зареєстрований за вказаною адресою. В той же час, згідно відмітки позивача у паспорті громадянина України серія [NUMBER] , сторінка 10, підтверджується, що [PERSON] , також був зареєстрований та фактично проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідно до ч.3. ст.1268 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом, оскільки заповіт покійним не складався. Також в своїх письмових поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що підтверджують факт спілного проживання позивача [PERSON] , із батьком [PERSON] , на день його смерті тобто на час відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 01.10.2025, вбачається, що після смерті [PERSON] , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] , та покійним батьком підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] де його батьком зазначений [PERSON] . Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №794/01-16 від 01.10.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Оскільки покійний [PERSON] , за свого життя був власником земельних ділянок, не залишив заповіт, позивач [PERSON] , являється спадкоємцем за законом, проте відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки унеможливлює йому оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. У відповідності до ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved