Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Надвірнянська міська\~радапро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона народилася [INFO] в с.Звиняч Чортківського району Тернопільської області. 31 серпня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після одруження змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Її чоловік [PERSON] народився [INFO] в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Мати чоловіка [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що належало їй на праві приватної власності, а саме: домоволодіння по [ADDRESS] , домоволодіння [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,1470 га по [ADDRESS] та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». На вказане спадкове майно претендували її діти, а саме син [PERSON] , [INFO] , який є чоловіком позивачки та дочка [PERSON] [INFO] відповідачка по справі. В процесі оформлення своїх прав на спадкове майно померлої [PERSON] , спадкоємці [PERSON] та [PERSON] дійшли спільної домовленості про його реальний поділ між ними, про що уклали 11 лютого 2014 року нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна в такому порядку: - на праві приватної власності [PERSON] переходить домоволодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1470 га по [ADDRESS] . - на праві приватної власності її чоловікові [PERSON] переходить домоволодіння [ADDRESS] та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». При цьому сторони в даному договорі зазначили, що спірного питання між спадкоємцями щодо розподілу спадщини не виникає. Незважаючи на те, що реальні частки спадкоємців у спадковому майні різні, сторони домовились про те, що цей договір укладається без грошової компенсації між ними. Всі витрати за складання та оформлення цього договору оплачує [PERSON] . Вказаний договір про поділ спадкового майна посвідчено 11 лютого 2014 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Войташек І.І. та зареєстровано в реєстрі за №2-111. З довідки №02-14/183 від 11 лютого 2014 року виданою державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори Войташек І.І. встановлено, що в провадженні Надвірнянської районної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №572/2013 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем домоволодіння [ADDRESS] та грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» належних померлій [PERSON] є її син [PERSON] на підставі статті 1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111. Одночасно нотаріус повідомляє про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який б підтверджував право власності померлої [PERSON] на вище вказане домоволодіння. Разом з тим, 11 лютого 2014 року [PERSON] [INFO] державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст..1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері [PERSON] 1941 року народження, що померла [INFO] , а саме грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках в банківській установі. Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] . В зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] . Це домоволодіння померлий [PERSON] успадкував за законом від матері [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно договору про поділ спадкового майна. Спадкоємцем майна [PERSON] за законом першої черги на належне йому спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] , є вона [PERSON] , як його дружина. Заповітного розпорядження чоловік не склав. Вона в шестимісячний строк дня відкриття спадщини звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] . Приватний нотаріус Шушкевич С.М. завела спадкову справу за №155/2022 та у Спадковому реєстрі №69663430. Вона є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вона також була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . 17 квітня 2024 року вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме на домоволодіння [ADDRESS] . Вказану спадщину він фактично прийняв від спадкодавця своєї матері [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , однак юридично не оформив свої спадкові права на неї. Постановою від 17 квітня 2024 року за № 02-31/235 нотаріусом відмовлено у видачі вказаного Свідоцтва через відсутність у спадкодавця належно оформлених відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих документів, що підтверджують належність вказаного спадкового майна [PERSON] . З довідки за № 123 від 05 квітня 2024 року, виданої обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації встановлено, що спадкове домоволодіння по [ADDRESS] станом на 10 лютого 1987 року (момент здійснення технічної інвентаризації), має наступні технічні характеристики і до його складу входять: житловий будинок А 1940 року побудови загальною площею 37,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б 1940 року побудови площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площею 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. 10 лютого 1987 року [PERSON] . Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зроблено технічний паспорт на належне їй домоволодіння за адресою [ADDRESS] , однак своє право власності на нього нею так і не було зареєстровано по невідомих причинах. З облікових карток з погосподарських книг починаючи з 1991 року по 2015 рік вбачається, що спадкове домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , аж до смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , рахувалося за нею.Також в даних погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до типу «робітники». Як випливає з виписки з погосподарської книги №1, яка наявна в Назавизівському старостинському окрузі Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області користувачем і власником домоволодіння по [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] , за якою закріплений особовий рахунок № [NUMBER] . Житловий будинок в приватній власності об`єкта - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд для об`єкта з кодами 2,3,4. Рік побудови 1933. Загальна площа -36кв.м., житлова площа 25кв.м. За вказаним домоволодінням на праві користування рахується земельна ділянка площею 0,1500га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не приватизована. Згідно звіту про експертну оцінку від 15 квітня 2025 року, проведеного експертом оцінювачем [PERSON] ринкова вартість спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 93200 гривень 00 коп.. Просила визнати за нею [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителькою [ADDRESS] , право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] і складається з житлового будинку А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сараю Б площею 31,1кв.м., вбиральні В площею 1,0\~кв.м,\~воріт №1\~площею 5,0\~кв.м,\~огорожі №2\~площею 19,8\~кв.м.\~Загальною вартістю\~93200\~гривень 00\~копійок. Стислий виклад позицій сторін: В судовому\~засідання позивач\~та її\~представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просили визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителькою [ADDRESS] , право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] і складається з житлового будинку А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сараю Б площею 31,1кв.м., вбиральні В площею 1,0 кв.м, воріт №1 площею 5,0 кв.м, огорожі №2 площею 19,8 кв.м. Загальною вартістю 93200 гривень 00 копійок. Позивачка [PERSON] пояснила, що її чоловік після смерті спадкодавця прийняв спадщину та разом із відповідачем у нотаріуса уклав договір про поділ спадкового майна. За умовами зазначеного договору чоловікові позивачки у спадщину перейшов житловий будинок, розташований у [ADDRESS] . Разом з тим, у період з 2014 року по 2022 рік спадкові права на вказане майно ним оформлені не були. Позивачка зазначила, що за вказаною адресою вона разом із сім`єю фактично проживала протягом близько двадцяти років, починаючи з 1988 року, а в подальшому її сім`я проживала за іншою адресою - по [ADDRESS] . У спірному будинку до дня своєї смерті проживала мати її чоловіка [PERSON] .. У зв`язку зі смертю чоловіка позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після його смерті. Про усні домовленості її чоловіка та відповідача про передачу останній будинку їй невідомо. Представник відповідача Надвірнянська міська\~рада Івано-Франківської\~області\~в судове засідання не з`явився. Від представника поступила заява в якій просить справу слухати в відсутності, відзиву на заяву не поступало. Відповідач \~ [PERSON] в судовому засідання позов не визнала. Суду пояснила, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у 1980-х роках було передано їх бабусі безоплатно, після чого за вказаною адресою проживала вся родина. У подальшому відповідач одружилася та разом із чоловіком збудувала житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка належала її матері [PERSON] , де вони проживають до теперішнього часу. Позивачка [PERSON] разом із її братом [PERSON] проживали за іншою адресою по [ADDRESS] . Її чоловік, як учасник бойових дій в Афганістані, відмовився від отримання квартири з метою надання родині позивачки земельної ділянки, на якій у подальшому за кошти її родини було збудовано житловий будинок по [ADDRESS] . Зазначений будинок належав її чоловікові, а згодом був подарований її братові [PERSON] , яким нині користується позивачка. У спірному будинку по [ADDRESS] проживала лише мати [PERSON] , яку вона доглядала. За власні кошти здійснювала ремонт будинку після аварії, а також організувала та оплатила поховання матері. Згодом їй стало відомо, що мати склала заповіт на онука (сина [PERSON] ), який відмовився від прийняття спадщини. Після цього вона разом із братом [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого вона отримала земельну ділянку та житловий будинок, а брат спірний будинок по [ADDRESS] та грошовий вклад. Разом з тим між нею та братом існувала усна домовленість, що він віддасть їй спірний будинок за 2000 доларів США, оскільки саме вона доглядала матір, здійснювала поховання та несла витрати, пов`язані з поминальними заходами. Заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спірний будинок по [ADDRESS] , оскільки вона передавала його братові, а не його дружині. Зазначила, що будинок по [ADDRESS] та її будинок по [ADDRESS] мають спільний город і раніше знаходилися на одній земельній ділянці. Після смерті матері у спірному будинку ніхто не проживав. Будинок має для неї особисту цінність як місце її народження. Письмових домовленостей із братом укладено не було, заповіт на її користь він не складав. Вважає неможливим визнання права власності за позивачкою також з огляду на наявні розбіжності щодо земельної ділянки. Задоволення позову вважає несправедливим з моральної точки зору. У зв`язку з цим просить суд вирішити спір таким чином, щоб вона могла сплатити грошові кошти за спірний будинок, а позивачка відмовилась від претензій на нього на її користь. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2025 відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с.Звиняч Чортківського району Тернопільської області, про що 20 листопада 1965 року виконавчим комітетом Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільське області, відповідний запис за №31, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 31 серпня 1986 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 31.08.1986 року виконавчим комітетом Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зроблено відповідний запис за №8, що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу. Після одруження позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Чоловік позивача [PERSON] народився [INFO] в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що 28 жовтня 1963 року виконавчим комітетом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківське області, складено відповідний актовий запис № 53, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Тобто він є рідним братом відповідача [PERSON] (а.с. 11). Мати [PERSON] і відповідача [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла [INFO] , про що 24 липня 2013 року у виконавчому комітеті Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією повторно свідоцтва про смерть (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності, а саме: домоволодіння по [ADDRESS] ; домоволодіння [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1470 га по [ADDRESS] та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». Спадкоємцем спадкового майна за заповітом був онук спадкодавця [PERSON] , який заявою від 15.11.2013 відмовився від спадщини (а.с.72,81,82). Після відмови спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини спадкоємцями вказаного спадкового майна стали спадкоємці за законом діти померлої: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] 11 лютого 2014 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Войташек І.І. затверджено договір про поділ спадкового майна між [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору на праві приватної власності [PERSON] переходить домоволодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1470 га по [ADDRESS] . На праві приватної власності [PERSON] переходить домоволодіння [ADDRESS] та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». При цьому сторони в даному договорі зазначили, що спірного питання між спадкоємцями щодо розподілу спадщини не виникає. Незважаючи на те, що реальні частки спадкоємців у спадковому майні різні, сторони домовились про те, що цей договір укладається без грошової компенсації між ними. Всі витрати за складання та оформлення цього договору оплачує [PERSON] . Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за №2-111. (а.с. 13). З довідки за №02-14/183 від 11 лютого 2014 року державного нотаріуса Надвірнянської районної нотаріальної контори Войташек І.І., встановлено, що в провадженні Надвірнянської районної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №572/2013 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем домоволодіння [ADDRESS] та грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» належних померлій [PERSON] є її син [PERSON] на підставі статті 1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111. Одночасно нотаріус повідомляє про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який б підтверджував право власності померлої [PERSON] на вище вказане домоволодіння (а.с. 14). 11 лютого 2014 року [PERSON] [INFO] державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері [PERSON] , а саме грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках в банківській установі (а.с. 15). Вказану спадщину [PERSON] фактично прийняв від спадкодавця своєї матері [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , однак юридично не оформив свої спадкові права на неї. Крім того, 11 лютого 2014 року відповідачу [PERSON] державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України та договору про поділ спадкового майна, посвідченого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою 11 лютого 2014 року за реєстром №2-111 на спадкове майно померлої матері [PERSON] , а саме на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1470 га (а.с. 92). [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер, про що 20 квітня 2022 року в Управлінні надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, зроблено відповідний актовий запис №131 та видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] , на яке він у встановленому порядку не оформив право власності. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , за законом першої черги є його дружина [PERSON] , так як померлий за час свого життя належним йому майном на випадок своєї смерті ні розпорядився і заповітного розпорядження з цього приводу не склав. Діти спадкодавця відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк дня відкриття спадщини [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вона є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . 09 вересня 2022 року приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Шушкевич С.М. прийняла заяву [PERSON] .. Приватний нотаріус завела спадкову справу за №155/2022 та у Спадковому реєстрі №69663430, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №69977993 від 09 вересня 2022 року (а.с. 17-18). З довідки за №02-17/312 від 07 вересня 2022 року Назавизівського старостинського округу Надвірнянської міської ради встановлено, що позивач [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 17 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулася з заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме на домоволодіння [ADDRESS] . 17 квітня 2024 року за № 02-31/235 постановою приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва через відсутність у спадкодавця належно оформлених відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих документів, що підтверджують належність вказаного спадкового майна померлому [PERSON] та рекомендовано звернутися в суд для вирішення даного питання (а.с. 19). За довідкою про право власності на житловий будинок робітничого двору від 09.06.1982 року за №456, виданої виконавчим комітетом Надвірнянської сільської ради [PERSON] в тому, що згідно з записом в по господарській книзі №7 [PERSON] належить на праві особистої власності жилий будинок, який знаходиться в с.Незавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області в розмірі 9 х 16 площею 52 кв.м. [PERSON] проживає в даному будинку з 1952 року (а.с167). [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.168). З облікових карток з погосподарських книг Назавизівського старистинського округу з 1991 року по 2015 рік встановлено спадкове домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , аж до смерті рахувалося за [PERSON] . Також в погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до типу «робітники» (а.с. 21-30). З виписки з погосподарської книги №1, яка наявна в Назавизівському старостинському окрузі Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області користувачем і власником домоволодіння по [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] , за якою закріплений особовий рахунок № [NUMBER] . Житловий будинок в приватній власності об`єкта - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд для об`єкта з кодами 2,3,4. Рік побудови 1933. Загальна площа 36кв.м., житлова площа 25кв.м. За вказаним домоволодінням на праві користування рахується земельна ділянка площею 0,1500га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка не приватизована. (а.с. 31). З довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 123 від 05 квітня 2024 року, встановлено, що спадкове домоволодіння по [ADDRESS] станом на 10 лютого 1987 року (момент здійснення технічної інвентаризації), має наступні технічні характеристики і до його складу входять: житловий будинок А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площе 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. (а.с. 20). 10 лютого 1987 року [PERSON] Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації зроблено технічний паспорт на належне домоволодіння за адресою [ADDRESS] . До складу домоволодіння входять: житловий будинок А загальною площею 37,3 кв.м. житловою площею 17,3 кв.м, сарай Б площею 31,1 кв.м, вбиральня В площею 1,0 кв.м, ворота №1 площе 5,0 кв.м, огорожа №2 площею 19,8 кв.м. Право власності на нього не було зареєстровано по невідомих причинах (а.с. 33- 35). Згідно звіту про експертну оцінку від 15 квітня 2025 року, проведеного експертом оцінювачем [PERSON] ринкова вартість спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 93200 гривень 00 коп. (а.с. 37-38). На вимогу суду державний нотаріус С.Дмитрук направила копію спадкової справи № 572/2013 після смерті [PERSON] (а.с. 70-97). На вимогу суду приватним нотаріусом Шушкевич С.М. направлено копію спадкової справи № 155/2022 після смерті [PERSON] (а.с. 98-137). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями\~1218,\~1219 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Таким чином, відповідно до\~ст. 1220 ЦК України, [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] до складу якої входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві і не припинились в наслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] входить домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] ,\~яке побудоване\~у 1940\~році.\~Також в\~даних погосподарських\~книгах зазначено,\~що дане\~домоволодіння відносилося\~до суспільної\~групи «робітничий\~двір».Право власності на спірний будинок на момент відкриття спадщини не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1912 року) регулювалася підзаконними нормативними\~\~ актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української\~\~ РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального\~\~господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.6 зазначеної Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановляючи ухвалу у справі № 6-44860св12 про залишення без змін рішення апеляційного суду про часткове задоволення основного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду, який установив, що спадкове майно не належало до суспільної групи «колгоспний двір», оскільки господарство відносилось до суспільної групи робітників, а тому положення статті 120 ЦК УРСР застосуванню до спірних правовідносин не підлягають. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. На даний час поняття «робітничий двір» втратило своє правове значення. Але при наявності записів у погосподарських облікових книгах сільської ради або свідоцтвах про право власності про те, що двір відноситься до типу робітничого, питання про право власності на будинок і господарські будівлі можливо вирішити тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання права власності на будинок, як на об`єкт права власності. Відповідно до абзацу другого пункту 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності"\~спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане\~до 15 квітня 1991 року\~мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, спірний будинок за адресою: в [ADDRESS] після 15.04.1991 належав [PERSON] , [INFO] , на праві власності, як голові суспільної групи «робітничий двір», яка проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Однак у встановленому законом порядку право власності на вказане майно нею не оформлено, ні її спадкоємцем за законом [PERSON] . Відповідно до ст..1227 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи які є живими на час відкриття спадщини, а також особи які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1221 ЦК України) Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Висновки суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадкове майно у встановленому законом порядку та від нього не відмовлялася, а також з огляду на те, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином право власності на спадкове майно, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної заяви. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 37,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, сараю літ. «Б» площею 31,1 кв.м, вбиральні літ. «В» площею 1,0 кв.м, воріт № 1 площею 5,0 кв.м та огорожі № 2 площею 19,8 кв.м. Оскільки на теперішній час позивач позбавлена можливості іншим способом реалізувати свої спадкові права, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Обставини, на які посилається відповідач, не мають правового значення для вирішення спору та не є перешкодою для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок у порядку спадкування за законом. Як встановлено судом, на момент виникнення у спадкодавця [PERSON] права власності на спірний будинок і фіксації такого права у відповідних документах (1991) інвентаризацію об`єкта нерухомості було проведено, а його площу зафіксовано у відповідній технічній документації. Відтак незначні розбіжності у зазначенні площі будинку, які виникли згодом, не впливають на обсяг і дійсність права власності спадкодавця [PERSON] , який прийняв у спадщину будинок після смерті [PERSON] , та не спростовують факт належності йому спірного майна. Так само наявність спільної земельної ділянки не впливає на можливість визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, оскільки право на будинок і право на земельну ділянку є самостійними об`єктами цивільних прав і підлягають окремому правовому регулюванню. Крім того, матеріали справи підтверджують, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, хоча саме в заповіті він міг би висловити свою волю щодо розподілу майна або врахувати домовленості, на які посилається відповідач. Таким чином, заперечення відповідача не є обґрунтованими та не спростовують прав позивача як спадкоємця за законом, оскільки в силу закону жодні усні домовленості або сімейні взаємини зі спадкодавцем не можуть змінити встановлений порядок переходу права власності після смерті особи. Також суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності на спірний будинок за відповідачем і неможливості у цьому провадженні затвердити таку мирову угоду. Водночас суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості врегулювати між собою питання подальшого відчуження житлового будинку в позасудовому порядку після належного оформлення позивачем спадкових прав.

Outcome: approved