Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за централізоване водопостачання і водовідведення у повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим за період з 01.12.2005 року по 31.01.2020 року утворилась заборгованість у сумі 34934,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. Заочним рішенням від 05.08.2020 позов було задоволено. Ухвалою суду від 19.07.2023 задоволено заяву [PERSON] , заочне рішення від 05.08.2020 скасовано. Ухвалою суду від 06.09.2023 задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] . Ухвалою суду від 25.11.2025 провадження у справі відносно відповідача [PERSON] закрито. Згідно із заявою представника позивача, вимоги до спадкоємиці [PERSON] - малолітньої [PERSON] , [INFO] , не пред`являлись з огляду на спеціальну процедуру стягнення боргів спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] просили позов задовольнити частково. Оскільки відповідачі є співвласниками квартири, при цьому не є членами однієї сім`ї, крім того відповідачі [PERSON] і [PERSON] у квартирі не проживають, заборгованість просили стягнути пропорційно їх часткам у справі власності на квартиру. Також просили застосувати позовну давність і у відповідній частині позову відмовити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, Про дату, час та місце судового засідання повідомлені у порядку, встановленому ЦПК України. Заперечень проти позову не надали, із заявами про розгляд справи без їх участі не зверталися. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживач - фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послуг та виконавець. Виконавцем послуг з централізованого водопостачання та послуг з централізованого водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому позивач в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення. Судом встановлено, що КП «Водоканал» надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , яка підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення. Особовий рахунок № [NUMBER] оформлений на [PERSON] . У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з доводами позову, відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Водоканал», однак не здійснюють їх оплату. Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IVвід 24.06.2004 року, який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019 року, а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09 листопада 2017 року. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договір між сторонами про надання послуг не укладався. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс 15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Таким чином, між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Співвласники та всі дієздатні члени сім`ї, які проживають у житлі, несуть солідарну відповідальність за оплату комунальних послуг, включаючи водопостачання, навіть якщо договір укладено лише з одним із них, оскільки закон «Про житлово-комунальні послуги» передбачає таку спільну відповідальність за комунальні платежі. Співвласники можуть укласти договір про порядок користування майном та розподіл витрат на його утримання, однак відповідачі - співвласники квартири за адресою: [ADDRESS] , такої згоди не дійшли, особові рахунки не розділили. Згідно зі статтею 543 ЦК України, кредитор (постачальник послуг) має право вимагати сплати боргу в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому згідно з ч.4 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Тобто, якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Щодо заборгованості встановлено наступне. За розрахунком позивача з 01.12.2005 по 31.01.2020 КП «Водоканал» надало послуги на загальну суму 34934,80 грн., однак жодних платежів споживачі послуг не здійснювали, у зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість у відповідній сумі 34934,80 грн. Наявність заборгованості і її розмір відповідачами не оспорюється. Відповідачі просили застосувати позовну давність. Заборгованість у сумі 34934,80 грн. утворилась за період з 01.12.2005 по 31.01.2020, з позовом про її стягнення КП «Водоканал» звернулося до суду 01.04.2020. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. З урахуванням дати подачі позову 01.04.2020, загальний строк позовної давності діє у період з 01.04.2017 року по 01.04.2020. Перебіг позовної давності не переривався. Враховуючи вищевикладене, заява відповідачів про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача підлягає задоволенню за період з 01.12.2005 по 01.04.2017. Відтак, стягненню підлягає заборгованість за період з 01.04.2017 по дату розрахунку, тобто по 31.01.2020, розмір якої за розрахунком позивача становить 13115,36 грн. Враховуючи вищенаведене, та установивши, що зобов`язання з оплати послуг за спожиту воду і послуги водовідведення відповідачами не виконувались, внаслідок чого і виникла заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з оплати за надані послуги в межах строку позовної давності в сумі 13115,36 грн. Доводи [PERSON] , що в спірний період часу вона та [PERSON] не були споживачами послуг, оскільки фактично проживали за іншою адресою, а отже і не повинні їх сплачувати, є неспроможними. На момент виникнення спірних правовідносин, порядок проведення перерахунку за надання послуг з водопостачання та водовідведення споживачам фізичним особам регулювався Законом України «Про питну воду і питне водопостачання» №2918-111 від 10.01.2002р.. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», введеними в дію Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, «Порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та або членів його сім`ї», затвердженим Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської paди №142 від 24.03.2017 року. Зокрема, статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його, їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Суду не надано доказів звернення [PERSON] , [PERSON] до КП «Водоканал» із заявою про перерахунок плати за послуги з водопостачання та водовідведення та зменшення розміру оплати на підставі документального підтвердження відсутності за адресою надання послуг. Позивач просить стягнути суму заборгованості з усіх відповідачів у солідарному порядку. В цій частині вимоги позову підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач [PERSON] набув повноліття у червні 2018 року народження, а тому з нього не підлягає стягненню заборгованість за період з 01.04.2017 по 30.06.2018. За цей період заборгованість, розмір якої становить 3300,19 грн., підлягає стягненню солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За наступний період з 01.07.2018 по 31.01.2020 заборгованість, розмір якої становить 9815,17 грн., підлягає стягненню солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у виді судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial