Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства. У позові вказував, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто, зі слів [PERSON] . Посилався на те, що разом з матір`ю дитини [PERSON] протягом 2015-2016 років проживав у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу), вели спільний побут, однак через відсутність взаєморозуміння та суперечок між ними припинили спільне проживання та протягом довгого часу не бачились. На початку січня 2025 року до нього звернулася [PERSON] та повідомила, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] та попросила надавати допомогу для її утримання. На це запропонував зробити генетичну експертизу, однак [PERSON] не знайшла часу для того, щоб привезти дитину до судового експерта. Просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести до актового запису №2221 про народження [PERSON] , [INFO] , вчинений 21.09.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області наступні зміни: прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », відомості про батька записати « [PERSON] , громадянин України, у графі ім`я, по-батькові, рік народження дитини та відомості про матір дитини, - залишити без змін, про що видати нове свідоцтво про народження. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У підготовче засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надіслала на електронну адресу суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнає. У підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Вижницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надала до канцелярії суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечують. Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.09.2025 по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернівецького НДЕКЦ МВС України, юридична адреса: вул. Героїв Майдану, 77-Д, м. Чернівці та на час проведення експертизи зупинено підготовче засідання. 05.12.2025 до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/126-25/12828-БД від 28.11.2025. Ухвалою суду від 08.12.2025 поновлено провадження по справі зі стадії підготовчого засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, враховуючи визнання позову відповідачкою, дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] надано такі докази: копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 23.10.2001, згідно якого [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області; копію витягу з Реєстру територіальної громади №2025/009573304 від 15.07.2025, згідно якого [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 03.05.2013, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.09.2017 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, згідно якого 21.09.2017 зроблено актовий запис №2221 про те, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00052423439 від 16.07.2025, згідно якого - 21.09.2017 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області складено актовий запис №2221 про те, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України; довідку Лукавецького старостинського округу №1 Берегометської селищної ради Вижницького району №1-714 від 16.07.2025, згідно якої - [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований і проживає в с. Мигове. Зі слів [PERSON] протягом 2015-2016 року проживав у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] ; довідку Лукавецького старостинського округу №1 Берегометської селищної ради Вижницького району №1-715 від 16.07.2025, згідно якої - [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована і проживає в [ADDRESS] . На її утриманні перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] разом з нею протягом 2015-2016 року в [ADDRESS] проживав у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) [PERSON] , [INFO] . Також суд дослідив висновок призначеної за клопотанням позивача судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/126-25/12828-БД від 28.11.2025, згідно якої - експертом встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію [PERSON] , [INFO] (об`єкт №1), [PERSON] , [INFO] (об`єкт №2), [PERSON] , [INFO] (об`єкт №3), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини ( [PERSON] ) та біологічних батьків ( [PERSON] та [PERSON] ) становить не менше ніж 99.9999999 %. Вирішуючи позовні вимоги суд враховує визнання позову відповідачкою [PERSON] та застосовує такі норми права. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 ст.122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих позивачем належних, достатніх та допустимих доказів судом з достовірністю установлено, що: - у період 2015-2016 років позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] ; - від цих відносин [INFO] народилася [PERSON] , запис про батька дитини 21.09.2017 був вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України і батьком був зазначений [PERSON] ; - батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] встановлено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи; - відповідачка [PERSON] позов визнала. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі наведеного, Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, ст.ст.7, 121, 122, 128, 135, 141 СК України, ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved