Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №3423838 від 13.03.2021 в загальному розмірі 35 886,40 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір №3423838, відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит в сумі 8 000 грн. на строк 30 днів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок картки споживача. Відповідачка не виконала умов кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 35 886,40 грн. 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №73-МЛ, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, зокрема і до боржника [PERSON] за кредитним договором №3423838 від 13.03.2021. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2025 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що 13.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3423838. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №3423838 від 13.03.2021 року виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 8 000 гривень відповідачу, що підтверджується виписками за кредитним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 24.07.2025 за відповідачкою утворилася заборгованість за кредитним договором №3423838 від 13.03.2021 у розмірі 35 886,40 грн., яка складається з 7 600 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 26 766,40 грн. - заборгованості за відсотками, 1 520 грн. - заборгованість за комісією. 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №73-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Кредитним договором №3423838 від 13.03.2021 у розмірі 35 886,40 грн., яка складається з 7 600 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 26 766,40 грн. - заборгованості за відсотками, 1 520 гр. - заборгованість за комісією, що підтверджується копією вказаного договору, Витягом з Реєстру боржників. Відповідачці 15.07.2025 було надіслано Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, не виконані. На момент розгляду справи відповідачем зазначена сума заборгованості не сплачена. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Судом було встановлено, що відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 24.07.2025 у нього існує заборгованість за Кредитним договором 3423838 від 13.03.2021 у розмірі 35 886,40 грн., яка складається з: 7 600 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 26 766,40 грн. - заборгованості за відсотками, 1 520 гр. - заборгованість за комісією. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість. Окрім цього, між ТОВ «Юніт Капітал» та АО «Апологет» укладено договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, складено акт приймання-передачі наданих послуг №Д/344 від 24.07.2025, на підставі яких вартість надання правової допомоги (надання усної консультації, вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви), склала 8000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Надавши оцінку наданим представником позивача доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу, а також ураховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: approved