Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , який проживає з позивачем. На даний час син є повнолітнім, та 28.07.2025 року зарахований здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти на посаду курсанта 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням, з проходженням табірного збору з 11.08.2025 року. В зв`язку з чим син потребує значних коштів для забезпечення усім необхідним, а тому позивач звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 09.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено спрощене позовне провадження для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому вказувалось, що позовні вимоги відповідач визнав частково, оскільки він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків та сплачує аліменти на утримання сина. Окрім того, зазначив, що на його утриманні є неповнолітня дитина, яка має вади слуху і потребує лікування та є одним працездатним родичем для свого батька, який має вік 75 років та має істотні хронічні захворювання. Окрім того зазначив, що син вступив на денне відділення Національної академії внутрішніх справ та знаходиться на казарменному положенні на повному державному забезпеченні. Просив провести розгляд справи без його участі та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 4000 грн. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази до справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 11.08.2025 року зараховано здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти на посаду курсанта 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням, з проходженням табірного збору з 11.08.2025 року Національної академії внутрішніх справ. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно оскільки позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби сина, який продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача, який має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] .. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання за державним замовленням для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право», термін навчання по 30.06.2029 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина починаючи з 02.09.2025 року, оскільки аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню повнолітньої доньки, що продовжує навчання покладено на обох батьків, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача, повинен бути справедливим і не накладати непропорційний фінансовий тягар на нього. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ч. 1 ст. 192 СК України). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial