Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі- позивач) Лебідь К.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі- відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 486571-КС-003 від 10.02.2024 у розмірі 24 553,56 грн. та судові витрати. Позов мотивує тим, що 10.02.2024 сторонами було укладено кредитний договір № 486571-КС-003 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаному у порядку визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 11000,00 грн, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,16159091 % фіксованої ставки в день, комісія за надання кредиту 1650,00 грн. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника №[NUMBER] . [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 486571-КС-003 на загальну суму 6 410,00 грн, проте це не вся сума заборгованості, тому ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість що становить 24 553,56 грн та складається з: 8 045,02 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 15 831,84 грн - сума прострочених платежів по процентах; 676,70 грн - сума прострочених платежів за комісією. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано докази по справі. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу вказана ухвала надсилалася рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення повернуте з відміткою «вручено 01.08.2025, підпис особи», що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 18.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, враховуючи такі обставини. Встановлені судом фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.02.2024 [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» договір про надання кредиту № 486571-КС-003 в електронній формі із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора UA-9592, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Відповідно до пункту другого договору № 486571-КС-003, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 11000,00 грн, строком на 16 тижнів - до 01.06.2024, комісія за надання кредиту 1650,00 грн, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,16159091% в день (фіксована ставка, знижена), та 2,0% в день (фіксована ставка, стандартна) загальна вартість наданого кредиту 23120,00 грн, загальні витрати за кредитом: 12120,00 грн. Пунктом другим договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Згідно з пунктом 3 договору встановлено графік платежів, яким визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування терміни їх сплати. Із копії пропозиції укласти договір (оферта) № 486571-КС-003 про надання кредиту від 10.02.2024 судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» запропонувало [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) укласти договір (оферту) № 486571-КС-003 про надання кредиту у сумі 11000,00 грн, строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 01.06.2024. Зазначений документ був направлений на електронну адресу відповідачки. Відповідно до акцепту (прийняття) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 486571-КС-003 про надання кредиту від 10.02.2024 судом встановлено, що [PERSON] 10.02.2024 надала згоду на отримання кредиту у сумі 11000,00 грн, строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 01.06.2024, повністю прийняла їх, та акцептувала із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора UA-9592. Із долученої копії паспорта споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора UA-7489 судом установлено, що ТОВ «Бізнес позика» надало інформацію [PERSON] щодо основних умов кредитування. Із візуальної форми послідовності дій убачається, що [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] , електронна пошта а[INFO] ) та ТОВ «БІЗПОЗИКА» вчиняли певні дії для укладення електронного договору про надання кредиту № 486571-КС-003 від 10.02.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com а саме: ознайомлення та підписання документів направлених відповідачці ТОВ «Бізнес позика». Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) сформованої 21.06.2025 вбачається, що [PERSON] , надала ТОВ «Бізнес позика» всю інформацію стосовно себе (адреса реєстрації, адреса проживання, дату і місце народження, паспортні дані), а також номер банківського рахунку: [NUMBER] . На виконання ухвали про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк», надійшла інформація та виписка по рахунку №[NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), що підтверджує факт отримання 10.02.2024 на її рахунок кредитних коштів у розмірі 11000,00 грн. Із розрахунку заборгованості за кредитом № 486571-КС-003 від 10.02.2024 убачається, що [PERSON] станом на 23.06.2025 має залишок заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 24 553,56 грн, що складається з: 8 045,02 грн- сума прострочених платежів по тілу кредиту; 15 831,84 грн - сума прострочених платежів по відсотках; 676,70 грн - сума прострочених платежів по комісії. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором № 486571-КС-003 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 6 410,00 гривень, яка була врахована під час здійснення розрахунку заборгованості. Згідно з копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 25.05.2020 ТОВ "Бізнес позика" (скорочене найменування ТОВ "БІЗПОЗИКА") зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження комісії № 961 від 06.04.2017, реєстраційний № 13103600, свідоцтво серії ФК № 880 від 06.04.2017 , код фінансової установи 13, здійснює основні види економічної діяльності за відповідними кодами: 64.92 - інші види кредитування, 64.19-інші види грошового посередництва, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами ст.525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження факту укладення між сторонами договору № 486571-КС-003 про надання кредиту від 10.02.2024, а також факт отримання [PERSON] грошових коштів на загальну суму 11000,00 гривень. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий банком розрахунок заборгованості с належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України. Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 486571-КС-003 від 10.02.2024 відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 6 410,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Крім того, відповідачкою суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати нею утвореної заборгованості за кредитним договором. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № 486571-КС-003 від 10.02.2024 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з платіжної інструкції № 8944 від 27 червня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Outcome: approved