Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] 14.08.2025 звернувся до Хаджибейського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами у загальному розмірі 29 196 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.02.2010 рішенням Малиновського районного суду м.Одеси у справі №2-753/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фінростбанк» заборгованість за кредитним договором від 07.03.2008 у розмірі 46 206,04 грн. 26.03.2019 між ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] укладено договір №64 про відступлення права вимоги та ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27.06.2019 заміну сторону стягувача з ПАТ «Фінростбанк» на [PERSON] . Грошове зобов`язання відповідача у розмірі 46 206,04 грн досі не виконане. У зв`язку з чим відповідач безпідставно користується грошовими коштами, а рішення залишається не виконаним, тому у позивача виникло право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 04.09.2025 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси. Справа 01.10.2025 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та 02.10.2025 була передана судді Бондарю В.Я. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.11.2025. З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 04.11.2025 відкладено на 17.12.2025. У судове засідання 17.12.2025 учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 22 грудня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінростбанк» та [PERSON] 07.03.2008 укладено кредитний договір №1/00362 за програмою кредитування моряків під відхід у рейс, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 доларів США строком до 07.10.2008 (а.с.10-12). Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси у справі №2-753 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Фінростбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 7.03.2008 у розмірі 46 206 грн 04 коп. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фінростбанк» судові витрати: з кожного по 231,03 грн судового збору та по 15 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.13-15). 26 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» та [PERSON] укладено договір №64 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с.16-19). Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27.06.2019 замінено стягувача ПАТ «Фінростбанк» у справі №2-753/2010 за позовом ПАТ «Фінростбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] (а.с.24-25). Згідно розрахунку заборгованості, за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 виходячи з заборгованості у сумі 46 206,04 грн, інфляційні втрати становлять 22 406,40 грн, а 3% річних 6 790,39 грн, що в загальному становить 29 196,79 грн (а.с.7-9). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Можливість нарахування боржникові кредитором наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, після реалізації права на дострокове стягнення усієї суми кредиту, встановлена також постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] досі не виконав свої зобов`язання за кредитним договором та відповідно рішення судом, що є підставою для стягнення з нього сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Для забезпечення передбачуваності правозастосовчої практики Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року при розгляді справи № 903/602/24 конкретизувала правовий висновок, викладений в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) та зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом. Отже, вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань у розмірі 6 790,39 грн та 22 406,40 грн відповідно є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду оплатила судовий збір у розмірі 986,40 грн, що підтверджується квитанцією від 12.08.2025 (а.с.6). У зв`язку з частковим задоволенням позову, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 986,40 грн, адже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved