Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

03 листопада 2025 року ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4037567 від 01.10.2021 року в розмірі 18 664 грн. 80 коп., з яких: 4 200 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 14 338 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 126 грн. - заборгованість за комісіями, та за договором про споживчий кредит №102085336 від 05.10.2021 року в розмірі 15 452 грн. 50 коп., з яких: 3 500 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 602 грн. 50 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 350 грн. заборгованість за комісіями, а також судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 01.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4037567, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 4 200 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 31.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 478 грн. 80 коп., які нараховуються за ставкою 0,38 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 126 грн., яка нараховується за ставкою 3.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Крім того, 05.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102085336, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 3 500 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 05.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1 312 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 350 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 13.01.2022 року було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4037567. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 844 грн. 80 коп., з яких 4 200 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5 518 грн. 80 коп. заборгованість за процентами, 126 грн. заборгованість по комісії. 17.01.2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №102085336. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8 802 грн. 5 коп., з яких 3 500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4 952 грн. 5 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість по комісії. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4037567, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18 664 грн. 80 коп., з яких: 4 200 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 338 грн. 80 коп. заборгованість за процентами, 126 грн. заборгованість по комісії, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102085336, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 452 грн. 50 коп., з яких: 3 500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 602 грн. 50 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість по комісії, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредитів, відсотків та комісії, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2025 року скористався. 02 грудня 2025 року представник відповідача адвокат Іваницький А.М. подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що кредитор не мав підстав нараховувати та стягувати з неї проценти за користування кредитом, оскільки вона має пільги, встановлені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як її чоловік [PERSON] з 11.10.2022 року проходиться військову службу, оскільки був призваний у ЗСУ по мобілізації, приймає безпосередню участь в бойових діях. Тому, проценти нараховані за користування кредитними коштами стягненню з неї, як дружини військовослужбовця, не підлягають. З огляду на це вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з неї 14 338 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 11 602 грн. 50 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того зазначає, що нарахування відсотків поза межами строку дії кредитних договорів не були погодженні сторонами кредитування шляхом пролонгації, тому вони є безпідставними та необгрунтованими. Також, не погоджується з вказаною сумою витрат на правову допомогу, оскільки вказана сума є неспівмірною зі складністю справи, адже вказана позовна заява є типовою та використовується у багатьох інших судових справах, тому просить відмовити в задоволенні щодо її стягнення. 08 грудня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив згідно якої зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.12.2025 року у задоволенні заяви Іваницького А.М. в інтересах [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «Коллект центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відмовлено. 10 грудня 2025 року [PERSON] в інтересах [PERSON] подав заперечення згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що позивач спирається на умови кредитних договорів, що не ґрунтуються на принципі добросовісності та є несправедливими. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4037567, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати [PERSON] кредит строком на 30 днів (з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року) у сумі 4 200 грн. 00 коп., а [PERSON] зобов`язалася повернути використану суму в строк до 31.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 478 грн. 80 коп., які нараховуються за ставкою 0,38 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 126 грн., яка нараховується за ставкою 3.00% від суми кредиту одноразово. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Договором сторони погодили умови пролонгації, а саме, згідно п.2.3.1.1 договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті товариства. Пунктом 2.3.1.2 договору, погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Даний кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Сторони погодили, згідно п.7.1 договору, що цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Крім того, 05.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102085336, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 3 500 грн. 00 коп. з 05.10.2021 року строком на 30 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 04.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1312 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 350 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Договором сторони погодили умови пролонгації, а саме, згідно п.2.3.1.1 договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті товариства. Пунктом 2.3.1.2 договору, погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Даний кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Сторони погодили, згідно п.7.1 договору, що цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Дані обставини підтверджуються копією договору про споживчий кредит №4037567 від 01.10.2021 року, графіком платежів до споживчого кредиту №4037567 що є додатком №1 до Договору про споживчий кредит №4037567 від 01.10.2021 року, паспортом споживчого кредиту №4037567 що є додатком №2 до договору про споживчий кредит №4037567 від 01.10.2021 року, анкетою-заявою на кредит №4037567 від 01.10.2021 року, довідкою про ідентифікацію, квитанцією згідно якої вбачається, що 01.10.2021 року було перераховано кошти в розмірі 4 200 грн. на платіжну карту клієнта [NUMBER] , розрахунком ТОВ «Мілоан» заборгованості за період з 01.10.2021 року 30.12.2021 року, копією договору про споживчий кредит №102085336 від 05.10.2021 року, графіком платежів до споживчого кредиту №102085336 що є додатком №1 до Договору про споживчий кредит №102085336 від 05.10.2021 року, паспортом споживчого кредиту №102085336 що є додатком №2 до договору про споживчий кредит №102085336 від 05.10.2021 року, анкетою-заявою на кредит №102085336 від 05.10.2021 року, довідкою про ідентифікацію, квитанцією згідно якої вбачається, що 05.10.2021 року було перераховано кошти в розмірі 3 500 грн. на платіжну карту клієнта [NUMBER] , розрахунком ТОВ «Мілоан» заборгованості за період з 05.10.2021 року 03.01.2022 року. 13.01.2022 року було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4037567. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 844 грн. 80 коп., з яких 4 200 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5 518 грн. 80 коп. заборгованість за процентами, 126 грн. заборгованість по комісії. 17.01.2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №102085336. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8 802 грн. 5 коп., з яких 3 500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4 952 грн. 5 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість по комісії. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4037567, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18 664 грн. 80 коп., з яких: 4 200 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 338 грн. 80 коп. заборгованість за процентами, 126 грн. заборгованість по комісії, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102085336, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 452 грн. 50 коп., з яких: 3 500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 602 грн. 50 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість по комісії, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, комісії та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. [PERSON] був належним чином ознайомленою з умовами вищевказаних кредитних договорів, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому заборгованість по кредитних договорах підлягає стягненню за рішенням суду. Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та товариством, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронних договорів, шляхом використання електронного підпису, суд вважає, що укладення даного договору відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр»у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. [PERSON] отримані кошти у визначених договорах строки не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту, підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] , на користь ТОВ «Коллект Центр»слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №4037567 від 01.10.2021 року в розмірі 4 326 грн., з яких: 4 200 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 126 грн. - заборгованість за комісіями, та за договором про споживчий кредит №102085336 від 05.10.2021 року в розмірі 3 850 грн., з яких: 3 500 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 350 грн. заборгованість за комісіями. Щодо стягнення відсотків слід зазначити наступне. Як вбачається із наданого суду розрахунку ТОВ «Мілоан», витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року а також розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість по процентах за кредитним договором кредиту №4037567 від 01.10.2021 року становить 14 338 грн. 80 коп. Вказана заборгованість в розмірі 14 338 грн. 80 коп. складається з 5 518 грн. 80 коп. які нараховані за період з 01.10.2021 року по 30.12.2021 року включно (з урахуванням п.2.3.1.2 договору), тобто в межах строку дії договору, визначеного у п.2.3., а також з 8 820 грн. нарахованих з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року, за понадстрокове користування кредитом. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що строк дії договору укладеного між сторонами становить 30 днів, тобто з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року (пункт 1.3 та пункт 1.4 Договору). Пунктом 1.5.2 договору передбачено: проценти за користування кредитом: 478 грн. 80 коп., які нараховуються за ставкою 0,38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Сторони погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п.2.3.1.2 договору). З урахуванням вище зазначеного, судом встановлено, що з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року розмір відсотків за користування кредитом становить 478 грн. 80 коп. (4200 грн. х 0,38% х 30 днів) в межах строку кредитування. Крім того, розмір відсотків на залишок фактичної заборгованості, за користування кредитом, з урахування пролонгацій погоджених при підписанні ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору №4037567 від 01.10.2021 року, в межах строку кредитування (з 01.11.2021 року по 30.12.2021 року), з урахуванням п.п. 2.3.1.1, п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору, становить 5 518 грн. 80 коп., що також підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №4037567. Виходячи з викладеного проценти за користування кредитом в сумі 5 518 грн. 80 коп підлягають стягненню з відповідача. Проценти нараховані після 30.12.2021 року стягненню не підлягають. Крім того, як вбачається із наданого суду розрахунку ТОВ «Мілоан», витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року а також розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість по процентах за кредитним договором кредиту №102085336 від 05.10.2021 року становить 11 602 грн. 50 коп. Вказана заборгованість в розмірі 11 602 грн. 50 коп. складається з 4 952 грн. 50 коп. які нараховані за період з 05.10.2021 року по 03.01.2022 року включно (з урахуванням п.2.3.1.2 договору), тобто в межах строку дії договору, визначеного у п.2.3., а також з 6 650 грн. нарахованих з 17.01.2022 року по 23.02.2022 року, за понадстрокове користування кредитом. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що строк дії договору укладеного між сторонами становить 30 днів, тобто з 05.10.2021 року по 04.11.2021 року (пункт 1.3 та пункт 1.4 Договору). Пунктом 1.5.2 договору передбачено: проценти за користування кредитом: 1312 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Сторони погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п.2.3.1.2 договору). З урахуванням вище зазначеного, судом встановлено, що з 05.10.2021 року по 04.11.2021 року розмір відсотків за користування кредитом становить 1312 грн. 50 коп. (3500 грн. х 1,25% х 30 днів) в межах строку кредитування. Крім того, розмір відсотків на залишок фактичної заборгованості, за користування кредитом, з урахування пролонгацій погоджених при підписанні ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору №102085336 від 05.10.2021 року, в межах строку кредитування (з 05.10.2021 року по 03.01.2022 року), з урахуванням п.п. 2.3.1.1, п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору, становить 4 952 грн. 50 коп., що також підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №102085336. Виходячи з викладеного проценти за користування кредитом в сумі 4 952 грн. 50 коп. підлягають стягненню з відповідача. Проценти нараховані після 03.01.2022 року стягненню не підлягають. Разом з тим, суд відхиляє доводи [PERSON] стосовного того що кредитор не мав підстав нараховувати та стягувати з неї проценти за користування кредитом, оскільки вона має пільги, встановлені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як її чоловік [PERSON] з 11.10.2022 року проходиться військову службу, оскільки був призваний у ЗСУ по мобілізації, приймає безпосередню участь в бойових діях, оскільки відсотки які підлягають стягнення згідно рішення суду нараховані до моменту виникнення у [PERSON] права на пільги згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 34 117 грн. 30 коп., а підлягає задоволенню в сумі 18 647 грн. 30 коп., що складає 54,65% (18 647 грн. 30 коп. х 100 : 34 117 грн. 30 коп.). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 323 грн. 84 коп. судового збору (2422,4 х 54,65%). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, копією акту №14 наданих послуг від 30.09.2025 року, копією заявки на надання юридичної допомоги №2263 від 01.09.2025 року. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial