Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/4 (одну четверту) частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності, який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,2295 га з кадастровим номером 6520685900:02:017:0012, цільове призначення «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності, який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у виді нерухомого майна. Позивач не може отримати свідоцтво про право власності, з причини непрацюючого нотаріуса яким заведено спадкову справу і яким матеріали справи до іншої установи не передано. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. На судове засідання представник відповідача, не з`явився. Третя особа [PERSON] на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON] на судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Після смерті спадкодавця позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , залишилося спадкове майно у вигляді 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2295 га з кадастровим номером 6520685900:02:017:0012, яка розташована за тією ж адресою та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Вказане майно належало померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1996, виданого згідно з розпорядженням (наказом) Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області № 3566 від 05.08.1996, та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯЕ № 944990 від 08.12.2008. У подальшому, після смерті спадкодавця приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Симутенко Т.Г. заведено спадкову справу № 103/2017 від 08.12.2017. Після смерті спадкодавця позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, інші спадкоємці за законом після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] та [PERSON] , що зазначені як треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не прийняли спадщину, що залишилася після смерті спадкодавця, та не претендують на вказану спадщину у вигляді 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2295 га з кадастровим номером 6520685900:02:017:0012, яка розташована за тією ж адресою та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), інші спадкоємці та особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Разом із цим, на даний час позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частку житлового будинку та земельну ділянку під будинком, оскільки приватний нотаріус Симутенко Т.Г. зупинила свою діяльність на період воєнного часу, що підтверджується відповіддю Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.07.2025 року. Вищевказаним листом підтверджено, що відповідно до заяви, отриманої міжрегіональним управлінням 12.01.2023, у зв`язку з воєнним станом приватний нотаріус Симутенко Т.Г. зупинила свою нотаріальну діяльність. Договір про заміщення з іншим приватним нотаріусом нею не укладався. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса на зберігання до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалися. Позивач на даний час вживає заходи, щодо оформлення своїх спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв`язку із зупиненням нотаріусом нотаріальної діяльності на період воєнного часу, не передачею справ іншому нотаріусу або до архіву, відсутні відомості щодо збереження нотаріальної справи за час окупації. У зв`язку із викладеним, єдиним способом захисту своїх спадкових прав для позивача є звернення до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем після померлого, якому на момент смерті належало майно, а отже він має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до нього у порядку спадкування. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідача, який не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved