Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що він зареєстрований і фактично проживає у будинку за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться і яка має кадастровий номер 7124082400:02:001:0190 та площу 4652 кв.м. він отримав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім позивача, у даному будинку також проживає його рідна сестра [PERSON] , яка допомагає йому по господарству, вирощувати сільськогосподарські культури на присадибній земельній ділянці. Сестра займається огородніми роботами та доглядом за молодим садом. По сусідству з ним знаходиться домоволодіння відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ). На межі між їх земельними ділянками він вирішив звести огорожу, щоб убезпечити свою земельну ділянку від проникнення чи то сусідської птиці чи іншої господарської тварини. З цією метою позивачем було замовлено землевпорядні роботи з метою винесення меж земельної ділянки в натурі та встановлення межових знаків. Однак відповідачка постійно знищує межові знаки, переносить межу вглиб належної позивачу земельної ділянки. На цьому грунті між ними виникають непорозуміння, які переростають у сварки. Позивач неодноразово запрошував комісію для вирішення земельного спору. Так, 20.09.20923 року комісією, яка створена за його заявою для погодження меж належної йому земельної ділянки, були встановлені межі земельної ділянки, які погоджені із усіма сусідами, крім відповідачки [PERSON] . Вона відмовилась підписати вищевказаний акт і наступного дня знищила межові знаки. Крім того, вона постійно погрожує позивачу та його сестрі [PERSON] фізичною розправою. Часто сварки закінчуються тим, що [PERSON] застосовує фізичне насильство відносно його сестри, яка намагається захистити його права власника земельної ділянки. Восени 2024 року позивач знову намагався звести огорожу по периметру своєї ділянки. Однак здійснити дані роботи йому відповідач не дає можливості. Вона влаштовує сварки, які переростають у фізичне насильство. З приводу застосування фізичного насильства, його сестра [PERSON] змушена була звертатись до правоохоронних органів. Позивач вважає, що дії відповідачки незаконні, порушують його законні права володіти та розпоряджатись земельною ділянкою, яка перебуває у його власності, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. До початку судового засідання представник позивача звернулася до суду із заявою в якій позов підтримала повністю та просила суд слухати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4652 га., кадастровий номер 7124082400:02:001:0190. В судовому засіданні встановлено, що дана земельна ділянка розташована в [ADDRESS] . Відповідно до відомості сертифікованого інженера-землевпорядника О. Нещадима про встановлення межових знаків, на земельній ділянці, що належить [PERSON] , яка розташована в [ADDRESS] межі земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками відповідно до опису знаків даної місцевості у кількості 19 шт. Відповідно до акту про погодження меж земельної ділянки належить [PERSON] , яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7124082400:02:001:0190 було проведено геодезичну зйомку в натурі для визначення поворотних точок меж земельної ділянки площею 0,4652 га., погоджено межі та встановлено межові знаки в присутності суміжних землекористувачів. Власник суміжної земельної ділянки [PERSON] відмовилась підписувати даний акт. Розміри та місце розташування земельної ділянки показані на кадастровому плані земельної ділянки. Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 761/5115/17 сформульований висновок про те, що одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна. За положеннями статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За приписами ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту стаття 16 ЦК України. Згідно п. п. «г, е» ч.1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. За загальними правилами добросусідства, закріпленими у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно знищивши межові знаки, які були встановлені відповідно до проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, порушила законне право позивача володіти та розпоряджатись земельною ділянкою, яка перебуває у його власності, а тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved