Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

21 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її тітка (рідна сестра її батька [PERSON] ) [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке належало їй на праві власності. Донька померлої тітки [PERSON] (двоюрідна сестра позивача) прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав оскільки [INFO] також померла. Позивач, маючи намір прийняти спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Ріхтер Н. В. Проте у прийнятті заяви їй було відмовлено, в зв?язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (шість місяців). При цьому їй було роз?яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, оформити спадщину вона не змогла через хворобу, оскільки з 27 жовтня 2010 року до 20 листопада 2010 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровський центр медичної допомоги № 5», з діагнозом струс головного мозку, підгострий період, та перелом правого колінного суглоба. У зв`язку з чим просить визначити їй, [PERSON] , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 29 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та витребувано письмові докази. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали окремі заяви про розгляд справи у їхню відсутність, тому суд вважає можливим розглянути справу у їхню відсутність. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно, наданим у завіреній позивачем копії (а.с. 5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації смерті, наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 10). [PERSON] доводилась донькою [PERSON] , а [PERSON] доводилась племінницею [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON] , що підтверджується наданими у засвідчених представником позивача копіях свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 15, 16, 17, 18, 19, 20). Також з довідки, виданої Піщанською сільською радою 24 квітня 2024 року вих. № 863/0/2-24 убачається, що [PERSON] доводилась донькою [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до виписки 849 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровський центр первинної медичної допомоги № 5», з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підгострий період, та перелом правого колінного суглоба у період з 27 жовтня 2010 року до 20 листопада 2010 року (а.с. 11). За повідомленням приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року № 627/01-16 спадкові справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилися (а.с. 55). Листом від 04 листопада 2024 року № 581/01-16 приватний нотаріус Ріхтер Н. В. на усне звернення [PERSON] щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , яка приняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , повідомила останню, що таке звернення нотаріусом розглянуто. Та роз?яснено, що відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Якщо спадкоємець протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він згідно зі ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що її не прийняв. Оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстровані за адресою померлої не була, остання пропустила строк для прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. Ураховуючи вищевикладене, нотаріусом повідомлено, що необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 8). Вирішуючи позов, суд виходить з такого. За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). У постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 133/600/19 викладено правову позицію, згідно з якою позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Також, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц викладено правову позицію, згідно з якою: - судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо; - оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду; - перебування у депресії у зв`язку зі смертю чоловіка, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близько чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, очевидно враховував, що морально-психологічну сторону прийняття спадщини для спадкоємців. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження обставин поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у позовній заяві вказано хворобу та, відповідно, перебування на лікуванні в медичній установі з 27 жовтня 2010 року до 20 листопада 2010 року, на підтвердження чого надано копію виписки 849 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Водночас, наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Перебування на лікуванні в медичній установі з 27 жовтня 2010 року до 20 листопада 2010 року, підтверджене медичним документом, указує на існування таких труднощів саме у цей період (поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини у період від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття), в той час як позивачем не наведено підстав, які б завадили йому звернутися до нотаріуса після 21 листопада 2010 року аж до 21 липня 2025 року (моменту звернення з цим позовом до суду). Таким чином, доводи позивача щодо неможливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є недоведеними, розцінюються судом як не поважні причини, що не пов`язані з об`єктивними, істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії в період з 21 листопада 2010 року до 21 липня 2025 року, тому суд приходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволення позовних вимог. Судові витрати у виді судового збору покладаються на позивача, якому відмовлено в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed