Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивачка [PERSON] 03.11.2025 звернулась в суд із позовом, у якому просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» (далі ПрАТ СК «Інтер-Поліс») на її користь страхове відшкодування в розмірі 26 592,85 грн; пеню в розмірі 1 038,94 грн та судові витрати на загальну суму 5 211,20 грн, які складаються із судового збору 1 211,20 грн та витрат для проведення оцінки завданого матеріального збитку 4 000 грн. Процесуальні дії у судовій справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у Галицькому районному суді м.Львова від 03.11.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Кротова О.Б. На виконання положень статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.11.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» Галицький районний суд м. Львова сформував відповідь №1970400 щодо відповідача - ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Ухвалою від 13.11.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» - Гусєва П.В. 03.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву. Позивачка [PERSON] 16.12.2025 подала відповідь на відзив. Аргументи учасників справи Позивачка [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги такими обставинами. 12.05.2025 о 23 год 28 хв у м.Львові на вул.Дорошенка-Словацького [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», р.н. [NUMBER] , здійснюючи обгін на перехресті, не надав перевагу транспортному засобу марки «Subaru», р.н. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку і здійснив з ним зіткнення. Вказаним автомобілем керував [PERSON] . Внаслідок зазначеної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] визнав свою вину у вчиненні ДТП, відтак така була оформлена згідно із п.2.11 ПДР, шляхом складання спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в СК «Інтер-Поліс» (страховий поліс №225590848 із лімітом 160 000 грн та франшизою 0 грн). З метою отримання страхового відшкодування, вона 14.05.2025 подала заяву про страхове відшкодування до СК «Інтер-Поліс», однак страхова компанія не в повному обсязі оплатила завданий матеріальний збиток, тому вона була змушена звернутись до експерта автотоварознавця для визначення матеріального збитку. Згідно Звіту №1780/25 вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу запчастин становить 55 571,13 грн. СК «Інтер-Поліс» 06.08.2025 було виплачено не в повному обсязі матеріальний збиток лише у розмірі 28 978,28 грн. Таким чином, вказує, що розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 26 592,85 грн (55 571,13 грн 28 978,28 грн). Окрім цього, зазначає, що відповідач зобов`язаний також виплатити пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 1 038,94 грн (період нарахування з 15.08.2025 по 29.09.2025). Понесені судові витрати для проведення оцінки завданого матеріального збитку в розмірі 4 000 грн позивачка обґрунтовує долученим до позовної заяви актом №1780/25 від 11.06.2025, рахунком ТзОВ «АК «ЕКСПРЕС-СЕРВІС» №1780, а також платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.4440526507.1 від 11.06.2025. Представник відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» - Гусєв П.В. у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а також просив стягнути з позивачки витрати на правову допомогу, які очікує понести відповідач, в розмірі 4 000 грн. У відзиві представник відповідача зазначив таке. У зв`язку із зверненням позивачки до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», 30.05.2025 представником страхової компанії було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу марки «Subaru», р.н. [NUMBER] . Відповідно до проведеного огляду транспортного засобу було складено Звіт №43115 від 22.07.2025, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 32 414,08 грн з ПДВ. Разом з тим, вказує, що відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. Таким чином, відповідачем було зменшено розмір відшкодування на суму фізичного зносу та ПДВ, у зв`язку з чим сплачено кошти в розмірі 28 978,28 грн. Також представник відповідача звертає увагу на те, що наданий позивачкою висновок щодо вартості відновлювального ремонту є неналежним доказом, оскільки потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі якщо представник Страховика не з`явився у визначений строк. Однак у даному випадку, у відповідності до п.34.2 ст.34 та п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником Страховика 30.05.2025 було проведено огляд автомобіля позивачки та визначено вартість відновлювального ремонту. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що позивачка не повідомляла відповідача про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а сам висновок не відповідає нормам Наказу Фонду Державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, яким затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також вказав, що оцінка проведена станом на 18.04.2025, а не станом на день ДТП. З огляду на наведене, представник відповідача вважає, що відповідачем у повному обсязі сплачено страхове відшкодування, однак у разі надання позивачкою доказів проведення ремонту, відповідачем буде доплачено розмір ПДВ. Також представник відповідача зазначив, що відповідач ПрАТ СК «Інтер-Поліс» планує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4 000 грн. Позивачка [PERSON] у відповіді на відзив позовні вимоги підтримала повністю, просила визнати відзив відповідача таким, що містить недостовірні дані, визнати оцінку експертної компанії «Фаворит асистент» недійсною та, відповідно, визнати зобов`язання страховика невиконаним у повному обсязі. Зокрема, зазначила, що експерт відповідача провів оцінку розміру збитку без особистого огляду автомобіля, що порушує вимоги до об`єктивності та повноти експертизи. Без особистого огляду неможливо встановити приховані пошкодження та встановити об`єктивну вартість ремонту. Як наслідок, розрахунок є не точним та заниженим, а Звіт експерта упередженим на користь відповідача. Із актом огляду транспортного засобу вона також не погоджується, у ньому відсутній її підпис, такий не відповідає реальним пошкодженням належного їй транспортного засобу. Таким чином, позивачка вважає, що відповідачем у відзиві не вказано жодного нормативного акту, який забороняв би їй звернутись до експерта-оцінювача для визначення вартості завданого їй матеріального збитку. Щодо відшкодування ПДВ, позивачка [PERSON] зазначила, що нормативно-правовими документами, які регулюють страхові виплати, а саме Законом України «Про податок на додану вартість», Законом України «Про страхування» від 07.03.1996 №85/96-ВР, не передбачено необхідність надання власником застрахованого транспортного засобу документів, які повинні підтверджувати сплату ПДВ у складі вартості ціни пошкоджених деталей чи виконаних ремонтних робіт. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. До позовної заяви позивачкою [PERSON] долучено заяву, у якій остання просила розглядати справу у її відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний Європротокол), 11.05.2025 о 23 год 28 хв у м.Львові на вул.Дорошенка-Словацького відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Subaru», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, [PERSON] , здійснюючи обгін на перехресті, не надав перевагу транспортному засобу марки «Subaru», р.н. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку і здійснив з ним зіткнення. Внаслідок зазначеної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] визнав свою вину у вчиненні зазначеної ДТП. Автомобіль марки «Subaru», р.н. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі Полісу № 225590848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика становить 160 000 грн, франшиза 0 грн. 14 травня 2025 року [PERSON] звернулась до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» за результатами розгляду вищезазначеної заяви, визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до Звіту №43115 від 22.07.2025. Так, згідно із розрахунком суми страхового відшкодування (справа №18365) ПрАТ СК «Інтер-Поліс», а також платіжною інструкцією №2738 від 06.08.2025, страховою компанією визначено суму страхового відшкодування за даним страховим випадком в розмірі 29 028, 28 грн. Разом з тим, як зазначає позивачка [PERSON] , долучивши відповідні відомості банківського додатку про переказ коштів (коментар: Страх. відшкод. дог.ОСЦПВВНТЗ №ЕР-225590848 від 20.12.2024, страховий акт №2628/18365/59/59 від 06.08.2025), нею отримано 28 978,28 грн страхового відшкодування. Не заперечується у відзиві і представником відповідача про сплату ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на рахунок позивачки саме 28 978,28 грн страхового відшкодування. Не погоджуючись з таким виплаченим страховим відшкодуванням, позивачка [PERSON] звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ АК «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», яким складено Звіт №1780/25 про оцінку автомобіля Subaru, реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до наведеного Звіту, сума відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля з ПДВ складає 55 571,13 грн. Таким чином, позивачка [PERSON] вважає, що відшкодуванню підлягає недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 26 592, 85 грн (55 571,13 грн 28 978,28 грн). З огляду на наведене, спір у даній справі стосується обґрунтованості суми страхового відшкодування при розрахунку завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 2.Мотивувальна частина Позиція суду Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний: 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону. Статтею 94 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума може бути встановлена за окремим об`єктом страхування, страховим випадком, групою страхових випадків, договором страхування в цілому. Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. У договорі страхування в межах страхової суми можуть визначатися ліміти відповідальності страховика за окремим об`єктом страхування, страховим ризиком або страховим випадком, групою страхових ризиків та/або страхових випадків тощо. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості майна за цінами і тарифами, що діють на день укладення договору страхування або внесення змін до такого договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування. Страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України. Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування. Якщо майно застраховано у кількох страховиків і загальна страхова сума перевищує дійсну вартість майна, страхова виплата, що виплачується всіма страховиками, не може перевищувати дійсну вартість майна. При цьому кожний страховик здійснює виплату пропорційно до розміру страхової суми за укладеним ним договором страхування. Згідно із ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 20.06.2024 набрав чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025, та на підставі набрання чинності якого втратив чинність попередній Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV. Відповідно до ч. 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX від 20.06.2024, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи наведене, незважаючи на те, що страховий випадок мав місце 11.05.2025, поліс №225590848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було оформлено 20.12.2024, із строком дії з 24.12.2024 по 23.12.2025, відтак до спірних правовідносин щодо страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів слід застосовувати положення Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон). Пунктом 22.1. статті 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із п.36.1 та п.36.2 статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved