Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3512702656-526660 від 25.11.2021 у розмірі 38417,32 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2021 між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» укладено договір № 3512702656-526660 про надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Свої зобов`язання ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами станом на 15.01.2025 за ним виникла заборгованість в загальному розмірі 38417,32 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7000,00 грн., заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 18074,00 грн., інфляційні збитки за період з 22.03.2022 по 15.01.2025 у розмірі 11220,62 грн., 3% річних за період з 22.03.2022 по 15.01.2025 у розмірі 2122,70 грн. 12 травня 2025 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 25.11.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір № 3512702656-526660 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7000.00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами станом на 15.01.2025 за ним виникла заборгованість в загальному розмірі 38417,32 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7000,00 грн., заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 18074,00 грн., інфляційні збитки за період з 22.03.2022 по 15.01.2025 у розмірі 11220,62 грн., 3% річних за період з 22.03.2022 по 15.01.2025 у розмірі 2122,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» , електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За положеннями ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Згідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно до ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За положеннями ст . 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3512702656-526660 від 25.11.2021, що станом на 15.01.2025 складає 38417,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачка слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved