Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Споживачем була підписана та надіслана Позивачу заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 18.03.2025 року. Однак, відповідач не належним чином виконує обов`язок щодо вчасної оплати наданої послуги за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 4923,97 гривень, яку просить стягнути на свою користь. Ухвалою суду від 28.05.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 12.12.2025 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що у неї відсутня заборгованість за спожитий природний газ, оскільки з жовтня 2020 року по вересень 2024 року вона газ не споживала і показник лічильника був 10532. На 26.06.2025 року показники лічильника 10320. Така різниця між поданим останнім показником і фактичним показником відповідач пояснює помилкою при подачі показників. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на даний час заборгованість за спожитий газ відсутня. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно витягу ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює діяльність з торгівлі газом через місцеві (локальні) трубопроводи. 30.09.2015 року постановою НКРЕКП №2500 було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно з п.2.1 Розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (для побутового споживача) між ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», як оператором ГРМ, та [PERSON] , як побутовим споживачем, 18.03.2025 року укладено Договір постачання природного газу побутовим споживачам на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2500. Об`єктом споживача, якому надаються послуги з постачання природного газу є будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач заяву підписала особисто. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно довідки про фінансовий стан споживача, особовий рахунок [NUMBER] , загальна сума заборгованості за надану послугу за споживання природного газу за період з листопада 2020 року по вересень 2024 року [PERSON] становить 4923,97 грн. Згідно до акту обстеження від 26.06.2025 року та фотографії лічильника газу, показники лічильника 10320. Згідно довідки про фінансовий стан споживача [PERSON] від 18.03.2025 вбачається , що в жовтні 2020 року показник лічильника газу був 10532, у вересні 2024 - 10532. Тобто показники за вказаний період не змінилися. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно з Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКЕРКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ). Крім того, відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму спожитого (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ). В судовому засіданні встановлено, що показник лічильника газу відповідачки станом жовтень 2020 року та вересень 2024 року не змінився та був 10532. Таким чином, за вказаний період відсутній обсяг спожитого газу [PERSON] , що явно не відповідає вказаній позивачем сумі боргу в розмірі 4923,97 грн. Згідно з ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на, які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В позовній заяві представник позивача не зміг обґрунтувати розмір суми заборгованості та пояснити суму нарахованої заборгованості відповідно до обсягу спожитого відповідачем газу. За таких обставин, враховуючи, що нарахована сума боргу відповідача є належним чином недоведеною, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed