Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. 16 червня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 19 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було уклало з [PERSON] договір позики № 75284379, за яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 7150, 00 грн. строком на 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 7150, 00 грн.. Однак відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, а тому у нього утворилась заборгованість за договором позики № 75284379 від 19 червня 2021 року в загальному розмірі 24 082, 51 грн., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 7150, 00 грн. та боргу за процентами в розмірі 16 932, 51 грн.. 19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» договір факторингу № 1911, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №75284379 від 19 червня 2021 року. Також 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклав з ТОВ «Фінпром Маркет» договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75284379 від 19 червня 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором, у зв`язку з чим ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду за захистом майнових прав. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2025 року вбачається, що дана цивільна справа була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєвій Л.В. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом і повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Однак подав заяву, якою просив розгляд справи здійснити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву на позов не подав. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно вимог ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 19 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було уклало з [PERSON] договір позики № 75284379, за яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 7150, 00 грн. строком на 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7150, 00 грн.. Ця обставина підтверджується копією платіжної інструкції. Однак відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, а тому у нього утворилась заборгованість за договором позики № 75284379 від 19 червня 2021 року в загальному розмірі 24 082, 51 грн., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 7150, 00 грн. та боргу за процентами в розмірі 16 932, 51 грн.. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електрон-ний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором позики №75284379 від 19 червня 2021 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» договір факторингу №1911, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №75284379 від 19 червня 2021 року в загальному розмірі 24 082, 51 грн. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимог №3 від 19 листопада 2021 року. 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклав з ТОВ «Фінпром Маркет» договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75284379 від 19 червня 2021 року в загальному розмірі 24 082, 51 грн. Ці обставини підтверджуються актом приймання-передачі реєстру боржників та реєстром заборгованості. Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором позики № 75284379 від 19 червня 2021 року, укладеного [PERSON] з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно погасив борг за вказаним договором. З огляду на це суд вважає наявними підстави для задоволення позову. 6. Розподіл судових витрат. а. щодо судового збору. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією № 579934965.1 від 27 травня 2025 року. Позов задоволено в повному обсязі. А тому з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору. б. щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» надало суду: договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акта приймання-передачі наданої правничої допомоги за вказаним договором, з яких вбачається, що адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу: вивчення документів вартістю 500, 00 грн., складання позовної заяви 3000, 00 грн., а всього загальною вартістю 3500 , 00 грн. У звязку із задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500, 00 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved