Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

26 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (надалі також позивач, ТОВ ««Брайт Інвестмент») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Котелевського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2020432702 від 08.09.2018 року в розмірі 24 206,31 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками 7 006,31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.09.2018 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі також АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №2020432702. АТ «ОТП Банк» відступило право вимоги на користь ТОВ««Брайт Інвестмент» відповідно до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема, за кредитним договором №2020432702 від 08.09.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Отже, до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 24 206,31 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками 7 006,31 грн. На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. 23 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу місця проживання відповідача судом була направлена судова повістка разом з копіями відповідних документів, яка відповідно до довідки Укрпошти 07.12.2025 була повернута працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991«Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена 07.12.2025. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Крім того, відповідача було повідомлено про час та місце судового засідання відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковане 28.11.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати у відсутність представника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 08 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі також АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №2020432702. Відповідно до п.1.1. кредитного договору відповідач отримала кредит на придбання товару в загальному розмірі 2 799,00 грн, з яких 2 499,00 грн кредит на придбання товару, 300,00 грн на сплату додаткових послуг «СМС-Довідка», строком на 24 місяці, з комісією 0% від суми кредиту, передплатою 1 500,00 грн. Невід`ємною частиною кредитного договору є заява-анкета про надання банківських послуг, додаток № 1 до кредитного договору (графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту), паспорт споживчого кредиту, додаток № 1 до паспорті кредиту (орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту). Зокрема, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою-анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становив 0,01% річних. Шляхом підписання заяви-анкети, кредитного договору, споживчого паспорту, додатків до них, відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, із положеннями договорів та усіх додатків до них. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про надання споживчого кредиту виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265. Згідно з підпунктами 1.1.-1.3. договору, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов Договору. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами. Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2020432702 від 08.09.2018 у загальному розмірі 24 206,31 грн, що складається із заборгованість за тілом кредиту 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками 7 006,31 грн (а.с. 21). Згідно з платіжною інструкцією № 46 від 24 березня 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» здійснило оплату AT «ОТП Банк» за відступлення прав вимоги (а.с. 47). Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивачем з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту на підставі статей 530, 512, 516, яка була залишена без виконання (а.с. 12). Отже до позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі Договору факторингу, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» 24.03.2023 №24/03/23 перейшло право грошової вимоги до відповідача, за кредитним договором №2020432702 від 08.09.2018 на суму 24 206,31 грн, що складається із заборгованість за тілом кредиту 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками 7 006,31 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умов кредитного договору, добровільно та в визначені строки не сплатив визначені договором платежі, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу, позовні вимоги слід задовольнити стягнувши з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 24 206,31 грн, що складається із заборгованість за тілом кредиту 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками 7 006,31 грн. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1). Позивачем, до початку розгляду справи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинам 1 та 2 ст. 134 цього ж Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 2-6 ст. 137 цього ж Кодексу за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір № 43115064 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 з Адвокатським бюро «Ольги Клещ», детальний опис робіт, виконаних Адвокатським бюро «Ольги Клещ»; платіжна інструкція №1326 від 14.08.2025 про оплату згідно Договору №43115064 від 01.07.2025 акт про підтвердження факту надання правової допомоги від 20.08.2025, в якому зазначено, що Адвокатським бюро «Ольги Клещ» у справі було надано такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 1 500,00 грн, складання позовної заяви 3 000,00 грн, формування додатків до позовної заяви 500,00 грн. Всього вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн Частиною 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився та не надав будь-яких заперечень по справі, суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає витрати в сумі 5 000,00 грн підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача слід стягнути: 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved