Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

14.04.2025 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (далі в тексті Управління) як орган опіки і піклування звернулось до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення опіки. Свою заяву обґрунтовує тим, що до Управління надійшло клопотання від Смілянського дитячого будинку-інтернату з проханням ініціювати направлення до суду заяви про визнання недієздатним [PERSON] , який перебуває на державному утриманні в Смілянському дитячому будинку-інтернаті, що за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Осавула Василя Бурки, 40 та вирішення питання щодо опіки. Управлінням було встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, підгрупи «А» з дитинства та має діагноз «Розумова відсталість глибока, з вказівкою на відсутність і слабку вираженість порушення поведінки зі зниженням інтелекту до ступеня глибокої імбецильності ідіотії з недостатнім АРО, не розвиненими навичками охайності. Інші розлади розвитку мови ЗНМ 1-го рівня, сенсомоторна алалія. Спастична квадриплегія з відсутністю ходи контрактурами. Збіжна косоокість. Часткова атрофія зорових нервів». Внаслідок хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, постійного підтримуючого психофармакологічного лікування, психотерапії і психокорекції, повністю залежний від сторонніх осіб. [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, так як його мати [PERSON] , [INFO] , 19.02.2009 визнана недієздатною рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області, а відомості про батька до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В зв`язку з відсутністю фізичних осіб, які виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, в інтересах [PERSON] щодо забезпечення його особистих немайнових і майнових прав, як повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, він з 08.11.2011 перебуває на обліку в Смілянському дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні. Враховуючи наведене, Управління просило визнати [PERSON] недієздатним. В зв`язку з відсутністю фізичних осіб, які б виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, Управління просило вирішити питання щодо здійснення над ним опіки відповідно до ст. 66 ЦК України. Ухвалою від 16.04.2025 суд відкрив провадження у справі та призначав справу до судового розгляду в порядку окремого провадження, а ухвалою від 29.04.2025 в справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження в справі на час проведення експертизи зупинене. Ухвалою від 13.11.2025 провадження в праві поновлене. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування, [PERSON] , позицію якої підтримала представник особи, щодо якої розглядається заява про визнання недієздатною, адвокат Грабовська В.В. вважали, що заява підлягає до задоволення з огляду на відомості письмових документів та висновок судово-психіатричної експертизи. Представник заінтересованої особи, Смілянського дитячого будинку-інтернату, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , дійшов висновку про проведення судового засідання без його участі. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом І групи, підгрупи «А» з дитинства, безтерміново, що підтверджується Витягом із рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №96/25/42/В від 04.02.2025 (рішення №96/25/42/Р). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.02.2009 в справі №2-о-8/2009, провадження 2-о-103/2008, заяву ВК Моринської сільської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] задоволено, визнано недієздатною [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] в свідоцтві серії [NUMBER] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом №00024462806 від 06.11.2019. Згідно з розпорядженням Звенигородської РДА Черкаської області від 20.03.2009 №73/2009-рп [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 08.11.2011 [PERSON] на підставі наказу про зарахування від 08.11.2011 №128 та путівки №16 від 03.11.2011, влаштовано на повне державне утримання до Смілянського дитячого будинку-інтернату, що за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою. З висновку ЛКК №112 від 25.02.2025 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, за станом здоров`я не може самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього догляду, повністю залежить від сторонніх осіб. Рішенням ВК Смілянської міської ради від 25.03.2025 №167 затверджений висновок опікунської ради від 14.03.2025 про звернення до суду про визнання недієздатним підопічного Смілянського дитячого будинку-інтернату [PERSON] . За змістом відповідного висновку, орган опіки та піклування вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення опіки. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №577 від 17.09.2025 комісія дійшла до висновку про наявність у [PERSON] проявів хронічного стійкого психічного захворювання у формі глибокої розумової відсталості в ступені ідіотії з повною відсутністю мови, що виникла внаслідок дитячого церебрального паралічу, з явищами спастичної квадроплегії та неспроможності до самостійного пересування, що не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, як встановлено ч. 1 ст. 36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому існують достатні підстави визнати його недієздатним. Звертаючись до суду з наведеною заявою Управління також просило суд розглянути питання щодо здійснення опіки щодо [PERSON] відповідно до ст. 66 ЦПК України. Згідно ст. 41, 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно частини 2 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] перебуває на повному державному утриманні у Смілянському дитячому будинку-інтернаті. Суд бере до уваги, що помістивши особу до спеціалізованого закладу на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та її утримання останньому. Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. За вказаних обставин суд вважає за необхідне зобов`язати орган опіки та піклування Виконавчого комітету Смілянської міської ради вирішити питання опіки над недієздатним [PERSON] , [INFO] , відповідно до викладених вище вимог законодавства. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, розмір яких в даному провадженні складає 6921,96 грн, слід компенсувати експертній установі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved