Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача, органу місцевого самоврядування. Представник адвокат Раврик І.Д. в інтересах довірительки [PERSON] звернувся в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , органу місцевого самоврядування, що діє на захист прав дитини Служби у справах дітей Галицької міської ради з вимогами: -позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] ; -стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку, починаючи за часу звернення з позовом до суду і до досягнення старшою дочкою повноліття; -припинити стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] за рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року по справі ЄУН 341/596/19. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що син позивачки [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Шлюб розірвано. У їх шлюбі сина та невістки народилась дочка онука позивачки [PERSON] , [INFO] . В подальшому невістка позивачки [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Цей шлюб також розірвано. У згаданому шлюбі народились дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Невістка позивачки [PERSON] померла [INFO] . Син позивачки [PERSON] помер загинув виконуючи обов`язок по захисту Вітчизни. Галицькою міською радою ухвалено рішення про призначення позивачки опікуном внучки [PERSON] , [INFO] . Також, разом з позивачкою проживають дочки померлої невістки позивачки [PERSON] - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач батько [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні дочок не бере, не спілкується з такими, не бере участі в утриманні, матеріально не забезпечує. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дочок. З метою захисту прав дітей, встановлення опіки над такими є доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей. Позивач, як особа з якою проживають діти має право на отримання аліментів від батька. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року по справі ЄУН 341/596/19 ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей на користь [PERSON] . Враховуючи смерть [PERSON] є необхідним ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей на користь позивачки. Припинити стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Позивач, її представник в судовому засіданні позов підтримали, з підстав, викладених у такому. Відповідач будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явся. Судом прийнято рішення щодо подальшого руху справи. Органом місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Службою у справах дітей Галицької міської ради скеровано до суду письмовий висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо своїх дітей. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 11 червня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу визначено дружині прізвище [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] . Батьками такої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] народилась [INFO] . Батьками такої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14-15). Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочок (а.с. 16-17). У [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 152 019 гривень (а.с. 18). [INFO] померла [PERSON] (а.с.19). 31 липня 2025 року Галицькою міською радою ухвалено рішення про призначення позивачки опікуном внучки [PERSON] , [INFO] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] , померлий [INFO] (а.с. 20-21). Позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з такою проживають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Органом місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Службою у справах дітей Галицької міської ради скеровано до суду письмовий висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо своїх дітей (а.с. 40-43). 3. Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності обставин, визначених частиною 1 статті 280 ЦПК України судом постановлено провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, належність повідомлення відповідача, його представниці, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності таких. У відповідності до статті 164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з частиною 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з роз`ясненнями пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за статтею 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення пункту 8 статті 7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини. Оскільки батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до частини 4, 5 статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини. Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 331/5427/17). Судом при розгляді справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або, що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1-2 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач є працездатним чоловіком, а тому має змогу займатись суспільно-корисною працею для отримання доходів та сплачувати аліменти на утримання дочки. Доказів протилежного судом не здобуто. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дочок, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше вказаного вище мінімального розміру аліментів, що становить 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно з частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як позов задоволено в частині позбавлення батьківських прав, тому в силу статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати - 1 211 гривні 20 копійок сплаченого судового збору. Оскільки позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1 211 гривні 20 копійок судового збору. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на смерть стягувача аліментів [PERSON] слід консттувати наявністт передумов для припинення стягнення з [PERSON] аліментів за рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року по справі ЄУН 341/596/19

Outcome: approved