Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

ТзОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитними договорами № 0633039319/1 від 30.08.2021 року та № 4910823 від 02.09.2021 року в розмірі 156 870,00 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25\~000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 30 серпня 2021 між ТзОВ «Інфінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця, в електронному варіанті було укладено кредитний договір № 0633039319/1. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про електронну комерцію», з відповідачкою було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документу згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, що був відправлений на номер мобільного телефону позичальниці. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в сумі 4 000,00 грн. на строк 3 роки, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування позикою. Кредитодавець ТзОВ «Інфінанс» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, [PERSON] кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви в неї виникла заборгованість в розмірі 41\~520,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом становить 4 000,00 грн., а прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 37 520,00 грн. 24 листопада 2022 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності до якого ТзОВ «Інфінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 0633039319/1 від 30.08.2021 року. 23 травня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 0633039319/1 від 30.08.2021 року переходить до нового кредитора ТзОВ «Факторинг Партнерс». Крім того, 02 вересня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 4910823 на суму 15 000,00 грн., строком на 15 днів, за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 29 листопада 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило належне йому право вимагати повернення коштів за договором про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року. В подальшому, 10.01.2023 року ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за вказаним договором позики ТзОВ «Коллект Центр» згідно договору факторингу № 10-01/2023, а 18.02.2025 року за договором факторингу № 18-02/25 ТзОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги ТзОВ «Факторинг Партнерс» до відповідачки на суму 132\~600,00 грн., що становить її заборгованість за договором про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року, з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 114\~750,00 грн. - заборгованість за відсотками та 2\~850,00 грн. - заборгованість за комісією. Разом з тим, позивач, враховуючи принципи розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути з відповідачки її заборгованість за договором про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року в розмірі 115\~350,00, з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 97\~500,00 грн. - заборгованість за відсотками та 2\~850,00 грн. - заборгованість за комісією. Вказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 554770231085 від 11.02.2025 року (а.с. 81) директор ТзОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.11.2025 року, однак повістка повернулася до суду без вручення адресату, оскільки остання відмовилася від її отримання. Також [PERSON] викликалася в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик її до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 27.11.2025 року. За таких обставин суд 19.12.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 30.08.2021 року відповідачка [PERSON] подала до ТзОВ «Інфінанс» заявку-анкету на отримання кредиту № 3795902, в якій вказала реквізити банківської платіжної картки [NUMBER] та яку підписала одноразовим ідентифікатором 5r9n1f (а.с. 8), після чого ознайомилася з умовами пропозиції ТзОВ «Інфінанс» про укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0633039319/1 та надання кредиту згідно заявки-анкети № 3795902, у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с. 9). Після ознайомлення з пропозицією кредитування та підписання її одноразовим ідентифікатором 2L3Z8W, відповідачка [PERSON] прийняла запропоновану пропозицію на укладення кредитного договору, підписавши акцепт оферти від 30.08.2021 року та паспорт споживчого кредиту від 30.08.2021 року (а.с. 10-11). Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі. Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, ТзОВ «Інфінанс» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. на строк 3 роки, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Відповідно до умов даного договору, відсоткова ставка складає 1,75 % за один день користування кредитом та застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Максимальна відсоткова ставка становить 3,5 % за один день користування кредитом та застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 30.08.2021 року відповідачка підписала електронний договір надання позики шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами та отримала від ТзОВ «Інфінанс» кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн. Згідно листа № 3158_250611115216 від 30.07.2025 року (зворотній а.с. 38), ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТзОВ «Інфінанс» про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 30.08.2021 року перераховано грошові кошти в сумі 4 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] в системі iPay.ua. Отже, ТзОВ «Інфінанс» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» (зворотній а.с. 39-43,47), на час відступлення права вимоги 24.11.2022 року у відповідачки наявна заборгованість за договором № 0633039319/1\~від 30.08.2021 року в розмірі 41\~520,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 37 520,00\~грн. При цьому, [PERSON] не здійснено жодної сплати з метою погашення кредитної заборгованості. З договору факторингу № 2784/11-22/2 від 24.11.2022 року та витягу з Реєстру боржників (а.с. 53-56) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по договору № 0633039319/1\~ТзОВ «Інфінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 року, додаткової угоди № 1 до договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру заборгованості та витягу з Реєстру заборгованостей № 4 від 23.05.2024 року (зворотній а.с. 57-63,80), право вимоги до [PERSON] по договору № 0633039319/1\~ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТзОВ «Факторинг Партнерс». В судовому засіданні також встановлено, що 02.09.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» надало відповідачці грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. строком на 15 днів, тобто до 17.09.2021 року, що підтверджується договором про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року, паспортом споживчого кредиту № 4910823 від 02.09.2021 року та анкетою-заявою на кредит № 4910823 від 02.09.2021 року (а.с. 25-31). Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 та 1.6 даного договору, проценти за користування кредитом становлять 4\~500,00 грн., що нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту складає 2\~850,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово. Згідно довідки від 24.01.2025 року (а.с. 37) вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» повідомило ТзОВ «Мілоан» про те, що на виконання умов договору про надання послуг з переказу грошових коштів № 40484607_26/10/18-1, ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» 02.09.2021 року перераховано грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] в системі FONDY. Згідно наданої первісним кредитором відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4910823 (зворотній а.с. 37-38), заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 67\~350,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 49\~500,00\~грн. та 2\~850,00 грн. заборгованість по комісії. Суд приймає даний розрахунок заборгованості до уваги та визнає його законним, оскільки він відповідає пункту 2.3.1.2. укладеного між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року, в якому вказано, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Таким чином вказаним договором визначено максимальний строк пролонгації дії укладеного кредитного договору 60 днів після завершення встановленого договором 15-денного строку кредитування, визначеного пунктом 1.3. договору. За таких обставин, нарахування відсотків після спливу вищевказаного 60-денного строку пролонгації є незаконним, а тому розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 4910823, проведений позивачем (а.с. 46), згідно з яким загальний борг відповідачки за вказаним кредитним договором складає 115\~350,00 грн., суд не приймає до уваги, як такий, що суперечить умовам кредитного договору. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Мілоан» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, проте остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами, а також комісії за надання кредиту і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, загальний розмір її заборгованості за вказаним договором складає 67\~350,00 грн. З договору факторингу № 29/11-2021 від 29.11.2021 року, акту приймання-передавання Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 29.11.2021 року (а.с. 48-52,57) вбачається, що право вимоги до [PERSON] по договору про споживчий кредит № 4910823 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал». Згідно договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року та Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 (а.с. 64-69,78), право вимоги до [PERSON] по договору про споживчий кредит № 4910823 ТзОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр». Відповідно до договору № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2022 року, акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 року та Реєстру боржників до договору № 18-02/25 (а.с. 70-77,79), право вимоги до [PERSON] по договору № 4910823 ТзОВ «Коллект Центр» відступило ТзОВ «Факторинг Партнерс». За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладених кредитних договорів, своєчасно кредити не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 41\~520,00 грн. за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0633039319/1 від 30.08.2021 року та 67\~350,00 грн. за договором про споживчий кредит № 4910823 від 02.09.2021 року, а всього 108\~870,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, укладеного між ТзОВ\~«Факторинг Партнерс»\~\~та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 244 від 01.08.2025 року та витягом з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 25 000,00 грн. (а.с. 84-85,87-88). Виходячи з викладеного, оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 69,40 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17\~350,00 грн. Також з відповідачки на користь позивача слід стягнути 69,40 % сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог,\~що був сплачений згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0552890001 від 08.09.2025 року (а.с. 1), який становитиме 2\~101,43 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved