Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Анохіна О.О., яка діє в інтересах АТ «Перший український міжнародний банк» звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить: Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк заборгованість у сумі 136 851,72 грн., та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] (далі по тексту Відповідач, Позичальник) укладено кредитні договори: 01.02.2021 кредитний договір №1001801809201, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 50000 грн.; 22.07.2021 кредитний договір №1001929433101, за яким Позичальнику надано у сумі 61875 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.06.2025 склала: 1. По кредитному договору від 01.02.2021 № 1001801809201 - 62977.43 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 43 копійки) грн., з яких: 32104.05 грн. заборгованість за кредитом; 8.98 грн. заборгованість процентами; 30864.4 грн. заборгованість за комісією; 2. По кредитному договору від 22.07.2021 № 1001929433101- 73874.29 (сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 29 копійок) грн., з яких: 45677.94 грн. заборгованість за кредитом; 13.83 грн. заборгованість процентами; 28182.52 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.06.2025 склала 136851.72 (Сто тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна грн 72 коп.) гривень. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001801809201 від 01.02.2021, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. А тому наполягаю на правомірності позовних вимог до відповідача по стягненню комісії, що є законним і відповідає чинному законодавству, і прошу суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості з відповідача в повному обсязі. Окрім того, постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2024 по справі № 486/203/24 підтверджено правомірність стягнення комісії за обслуговування кредиту, з огляду на те, що: комісія була узгоджена сторонами договору; її нарахування відповідає законодавству, зокрема Закону України «Про споживче кредитування»; ці витрати є частиною загальних витрат за споживчим кредитом і правомірно включені до суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 256, 257 ЦК України). Статтею 264 того ж Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Окрім того, 11.03.2020 р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину(п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022р. Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 1 липня 2023 р. завершено дію карантину (Постанова КМУ № 651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020р. продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки кредитний договір від 01.02.2021 № 1001801809201 укладено між сторонами процесу 01.02.2021, а платежі Відповідач здійснював до 28.05.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. На підставі викладеного позивачем було сплачено за подання позову 2422.4 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн.. 40 коп.), які при винесенні рішення просимо стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 28 листопада 2025 року провадження у вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 24 грудня 2025 року. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Представник позивача в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2021 року [PERSON] підписано заяву № 1001801809201 на приєднання до Договору банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. строком на 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, реальна річна процентна ставка 0,01%. Даний договір підписаний власноручно відповідачем (а.с.9). Згідно паспорта споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] сума ліміту кредиту 50 000,00 грн. строком на 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, реальна річна процентна ставка 0,01%. Даний паспорт підписаний власноручно відповідачем (а.с.9 зв.). Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір грошових вимог [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк» по кредитному договору № 1001801809201 станом на 03.06.2025 року складає 62 977,43 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 32 104,05 грн., заборгованість по процентам 8.98 грн., заборгованість по комісії 30 864,4 грн. (а.с.30-31). 22.07.2021 року [PERSON] підписано заяву № 1001929433101 на приєднання до Договору банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 61 875 грн. строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, реальна річна процентна ставка 0,01%. Даний договір підписаний власноручно відповідачем (а.с.12-13). Згідно паспорта споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] сума ліміту кредиту 61 875 грн. строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, реальна річна процентна ставка 0,01%. Даний паспорт підписаний власноручно відповідачем (а.с.13 зв.-14). Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір грошових вимог [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк» № 1001929433101 станом на 03.06.2025 року складає 73 874,29 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 45 677,94 грн., заборгованість по процентам 13,83 грн., заборгованість по комісії 28 182,52 грн. (а.с.32-33). Факт видачі (перерахування на рахунок) відповідачу кредиту у сумі 50 000,00 грн. підтверджується копією платіжної інструкції №TR.47109143.11424.359 від 29.01.2021 року та у сумі 61 875,00 грн. копією платіжної інструкції №TR.50897094.65129.13604 від 22.07.2021 року (а.с.29-29 зв.). У матеріалах справи міститься копія публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.14-26). Випискою за кредитним договором за період з 29.01.2021 по 03.06.2025 підтверджується, що [PERSON] користувалася наданими коштами (а.с.33 зв.-36). 05.06.2025 року на адресу [PERSON] було направлено письмову вимогу (повідомлення) з вимогою виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погасити заборгованість по кредитному договору № 1001801809201 в загальному розмірі 62 977,43 грн. та по кредитному договору № 1001929433101 в загальному розмірі 73 874,29 грн. протягом 30 днів з моменту отримання листа (а.с.26 зв.-27). Відповідно до довіреності АТ «Перший український міжнародний банк» від 24.07.2025 р. уповноважує Анохіну О.О. представляти їх інтереси (а.с.37-39). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Перший український міжнародний банк» є фінансовою установою, основний вид економічної діяльності: 64.19 Інші види грошового посередництва (основний) (а.с.39 зв.-40). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування»». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісіїза обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі N 194/1387/19 (провадження N 61-7416св20). У постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 Велика Палата Верховного Суду, відступивши від правових висновків сформульованих раніше, зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць,є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов обґрунтованим і доходить висновку про можливість його часткового задоволення. Матеріалами справи доведено, що 29.01.2021 року сторонами підписано заяву №1001801809201 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб на підставі якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. 22.07.2021 року сторонами підписано заяву №1001929433101 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб на підставі якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 61 875,00 грн. [PERSON] підписано паспорти споживчого кредиту, що свідчить про її ознайомлення з інформацією, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок погашення кредиту та інші правові аспекти) З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1001801809201 від 29.01.2021 року становить 62 977,43 грн., за кредитним договором № 1001929433101 від 22.07.2021 року становить 73 874,29 грн. Загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 136 851,72 грн. Відповідач користувалась наданими кредитними коштами, заперечень щодо незгоди за наданими їй кредитами та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунках, суду нею також не надано. З огляду на наявні в справі докази суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача перед банком в розмірі тіла кретиту , а тому 77 781,99 грн. підлягають стягненню з відповідача. Щодо відсотків в сумі 22,81 грн., то такі підлягають стягненню з відповідача, оскільки їх розмір не оспорюється відповідачем та доводиться розрахунками. Щодо нарахування комісії, то з цього приводу суд зазначає наступне. На підтвердження законності нарахування комісії за кредитним договором № 1001801809201 від 29.01.2021 в сумі 30 864,40 грн., та за кредитним договором № 1001929433101 від 22.07.2021 в сумі 28182,52 грн., позивач посилається на умови викладені в Паспорті споживчого кредиту, з якими відповідач ознайомився та підписав їх та на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до якого приєднався позивач підписавши Заяву. З такими доводами позивача суд не може погодитись. Так, під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі ог офор (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (двоі багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його оформи, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Посилання Банку на те, що відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, як підстава для задоволення позову, є необґрунтованим, так як Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20) указав, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту. Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду щодо можливості встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту. Суд визначив, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відтак, на думку суду, позивач не довів позов в частині законності нарахування комісії, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки, судом позов задоволено частково в сумі 77 804,80 грн., що становить 56,85 %, тому з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених щодо нього вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 377,13 грн. (2422 грн. 40 коп. х 56,85 % : 100 = 1377,13 грн.). На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved