Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та мотивує тим, що слідчими Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 42012110020000108 від 10 грудня 2012 року за ст.ст. 172, 175, 358 КК України, де він є потерпілим. Процесуальне керівництво здійснює Окружна прокуратура міста Суми. Позивач зазначає, що протягом 12 років вчиняється умисне порушення вимог розумного строку та свідоме перешкоджання прийняття відповідного процесуального рішення, завершення досудового розслідування та передачі матеріалів до суду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована відповідна процесуальна норма. Вказує, що він працював на посаді керівника дільниці по відбору залишків металу та підготовки земель для рекультивації в ТОВ «Укрвтормет-Союз» з листопада 2007 року та у подальшому співробітниками товариства були свідомо підроблені накази задля обгрунтування заперечень в суді щодо наявності трудових відносин, тому рішенням Зарічного районного суду від 16.03.2012 було відмовлено у задоволенні його позову. Вказує, що протягом 12 років органом досудового розслідування та прокуратурою не здійснюється виконання завдань кримінального провадження та порушено вимоги розумного строку, здійснюється перешкоджання у повідомленні про підозру. Рішенням Зарічного районного суду від 26.09.2022 та постановою Сумського апеляційного суду від 16.02.2023 у справі №591/6453/21задоволено його позов та стягнуто завдану моральну шкоду. Відносно заборгованості по заробітній платі зазначив, що працював на посаді начальника дільниці на полігоні по захороненню відходів ливарного виробництва від ТОВ «Укрвтормет - Союз» з січня 2007 по травень 2011 року, а з травня 2011 року по час звернення з позовом перебуває у вимушених прогулах з вини вказаного товариства. Оскільки керівництво товариства відмовляється визнавати факт трудових відносин, вважає, що за період часу з 01.01.2007 по травень 2025 року його сума заборгованості по заробітній платі має становити 1 383 158 грн., яку розраховує виходячи з розміру середньої заробітної плати по регіону. Крім того, зазначає, що протоколам допиту свідків у кримінальному провадженні підтверджується факт виконання позивачем робіт, як працівником ТОВ «Укрвторметсоюз» та визначений розмір оплати праці - 5 000 грн. щомісячно. Тривале затягування та неналежне досудове розслідування призводить до його душевних страждань та переживань, чим заподіяно моральної шкоди. Втрата роботи та неправомірне затягування поновлення його прав призвело до втрати родини та перешкоджання спілкуванню з його малолітньою донькою [PERSON] , 2012 року народження. Має проблеми з оформленням пенсії. 28.06.2025 йому виповниться 60 років, він буде звільнений з військової служби і залишиться без грошового забезпечення у вигляді пенсії. Просить суд відшкодувати за рахунок Державного бюджету України шляхом списання казначейством коштів із рахунку Державного бюджету на його користь 1 383 158 грн на відшкодування заборгованості по заробітній платі, 2 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури. У відзиві на позовну заяву Сумська обласна прокуратура зазначає, що позивач не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність заподіяної відповідачами шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправними діями заподіювача. Сам факт скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не є достатньою підставою для стягнення шкоди. Звертає увагу, що позивач вже звертався з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву ГУНП в Сумській області зазначає, що позивачем не надано обгрунтованого розрахунку суми, що стягується, не надано доказів заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру. Позивач вже звертався з аналогічним позовом та отримав компенсацію моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у поясненнях зазначив, що позивачем не надано доказів протиправності дій органів досудового розслідування. Сума заявленої моральної шкоди є завищеною та необгрунтованою. Просить відмовити у задоволенні позову Ухвалою від 23.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 20.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 22.12.2025 закрито провадження в частині вимог про стягнення майнової шкоди в сумі 1 000 000 грн. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав із зазначених підстав, додатково пояснив, що протягом трьох років з часу винесення судом рішення у справі №591/6453/21 орган досудового розслідування не здійснював ніяких дій у кримінальному провадженні, лише виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались судом. Моральна шкода, яка заявлена у даній справі, заподіяна позивачу у період з 26.09.2022, майнова за період з 07.11.2007 (першого дня, коли був прийнятий на роботу). У судовому засіданні представники відповідачів та третьої особи заперечення проти позову підтримали з підстав, зазначених у поданих заявах по суті. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 175 КК України за № 42012110020000108 щодо порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці керівництвом ТОВ «Укрвтормет-Союз» (а.с.14). На час розгляду даної справи кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, відсутні особи, яким вручено підозру. [PERSON] перебуває у статусі потерпілого. У вересні 2021 року позивач звертався з позовом до Сумської обласної прокуратури, ГУНП в Сумській області, Управління ДКСУ в Сумській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, який мотивував тими ж підставами, що і у даній справі, зазначав про надмірну тривалість (9 років) досудового розслідування. Просив стягнути за рахунок Державного бюджету України шляхом списання казначейством коштів із рахунку Державного бюджету на його користь 1 000 000 грн на відшкодування заборгованості по заробітній платі, 165 000 грн за виконані роботи майнової шкоди та 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.09.2022 у справі №591/6453/21 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд виходив з того, що судом встановлено обставини щодо надмірної тривалості досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42012110020000108 з грудня 2012 року, і на день ухвалення судового рішення розслідування не завершене; судами неодноразово приймалися рішення про скасування постанов про закриття вказаного кримінального провадження. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що систематичність наведених дій та надмірна тривалість кримінального провадження здатні призвести до моральних страждань позивача, тому доводи позовної заяви про заподіяння позивачу моральної шкоди заслуговують на увагу суду. Відносно вимог про стягнення матеріальної шкоди на відшкодування заборгованості по заробітній платі у рішенні по справі №591/6453/21 суд зазначив, що питання відшкодування заборгованості по заробітній платі та за виконані ним роботи не відноситься до безпосередньої компетенції відповідача. Держава не несе майнову відповідальність перед потерпілими за всі злочини, які залишилися нерозкритими. Суду не надано будь-яких доказів того, що зазначені позивачем втрати є майновою шкодою, спричиненою внаслідок протиправних дій чи бездіяльності відповідача. Тому у задоволенні цих вимог було відмовлено (а.с. 20-26). За результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у справі №591/6453/21 залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 16.02.2023 (а.с. 27-30). Судом досліджено матеріали кримінального провадження № 42012110020000108 та встановлено, що протягом періоду з 26.09.2022 (дати ухвалення судом рішення у справі №591/6453/21) здійснювались такі дії: -11.11.2022 винесена постанова про закриття кримінального провадження в частині кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку (а.с. 86-87 т. 5 матеріалів кримінального провадження) -11.11.2022 винесена постанова про зміну попередньої кваліфікації кримінального проступку за ч. 1 ст. 358 КК України на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (а.с. 90 т. 5 матеріалів кримінального провадження) -06.12.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 172, ч. 3 ст. 358 КК України (скасована ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2024 у справі №592/13687/24) (а.с. 45-53); -30.12.2024 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (скасована ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.02.2025 у справі №592/2666/25) (а.с. 35-44); -16.07.2025 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (скасована ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.08.2025 у справі №592/13245/25) (а.с. 139-149). [PERSON] 19.08.2025 звертався до Окружної прокуратури м. Суми зі скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Скарга розглянута не була, що стало підставою для звернення [PERSON] з відповідною скаргою на бездіяльність прокурора до суду. Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05.09.2025 скаргу задоволено та зобов`язано прокурора розглянути скаргу [PERSON] від 19.08.2025 (а.с. 130-135) Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Судом встановлено, що після ухвалення попереднього рішення суду від 26.09.2022, яким вже було констатовано порушення розумних строків, ситуація в кримінальному провадженні №42012110020000108 принципово не змінилася. Протягом 20222025 років органом досудового розслідування тричі виносилися постанови про закриття провадження, які в подальшому скасовувалися слідчими суддями. Будь яких слідчих дій протягом цього періоду не здійснювалось. Така практика свідчить про системну бездіяльність та формальний підхід до розслідування, що триває загалом понад 12 років. Це позбавляє позивача (потерпілого) правової визначеності та надії на ефективний захист його прав. Суд погоджується з доводами позивача, що вказана невизначеність спричиняє йому душевні страждання. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що за період з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до вересня 2022 року позивач вже отримав компенсацію у вигляді стягнутої моральної шкоди. Даний позов охоплює період з 26.09.2022 по теперішній час. Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи тривалість нового періоду бездіяльності, суд вважає заявлену суму у 2 000 000 грн надмірною та такою, що не відповідає глибині страждань у цей конкретний проміжок часу. Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача компенсацію в розмірі 2 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на відшкодування заборгованості по заробітній платі у тій частині позовних вимог, у якій не закрито провадження у справі, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Суд зазначає, що обов`язок з виплати заробітної плати покладається виключно на роботодавця. Кримінальне провадження, відкрите за заявою [PERSON] є засобом встановлення вини посадових осіб роботодавця, але не перекладає майновий обов`язок роботодавця з виплати заробітної плати на державний бюджет. Питання відшкодування заборгованості по заробітній платі та за виконані ним роботи не відноситься до безпосередньої компетенції відповідачів. Держава не несе майнову відповідальність перед потерпілими за всі злочини, які залишилися нерозкритими. Положення статті 1177 ЦК України передбачають порядок відшкодування шкоди, завданої лише фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно з частиною першою статті 1207 цього ж Кодексу шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 ЦК України, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Суду не надано будь-яких доказів того, що зазначені позивачем втрати є майновою шкодою, спричиненою внаслідок протиправних дій чи бездіяльності відповідача, а відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial