Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Кредитної спілки "УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 05.12.2018 року КС «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 266. На виконання умов вищевказаного договору КС «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» надала, а [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 6000,00 гривень, строком на 12 місяців від дати отримання кредиту, а саме: з 05.12.2018 р. по 05.12.2019 р., включно, зі сплатою процентів у розмірі 35% річних від основної (первісної) суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитна спілка свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі. В свою чергу, відповідач зобов`язання за договором не виконував, передбачені вказаним кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 18 201,68 грн., яка складається з 5635,50 грн. - суми заборгованості за основною сумою кредиту та 12566,18 грн. - нарахованих, але не сплачених, процентів. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості в загальному розмірі 18 201,68 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача, КС «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника товариства, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 05 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 266 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору кредитна спілка надала [PERSON] у тимчасове користування споживчий кредит (грошові кошти) на умовах, встановлених цим кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 6000 грн., строком на 12 місяців, від дати отримання кредиту з 05.12.2018 по 05.12.2019 року, включно зі сплатою процентів у розмірі 35% річних (п. 1.1 договору). Проценти (відсотки) є фіксованими та нараховуються кожний день на основну (первісну) суму кредиту (п. 1.2 договору). Кредит надається на умовах періодичної сплати процентів та рівних часток основної суми кредиту, які розраховуються шляхом ділення загальної суми наданого кредиту на кількість періодів користування кредитом (п. 1.3 договору). Згідно із п. 3.4 договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді. Нарахування процентів за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з розрахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік. Відповідно до п. 3.6 договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання по кредитному договору в повному обсязі та надав відповідачу кредит, що підтверджується платіжним дорученням № 3477 від 05 грудня 2018 року. Натомість, відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком у [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість, яка дорівнює 18 201,68 грн. та складається з: 5635,50 грн. - суми заборгованості за основною сумою кредиту та 12 566,18 грн. - нарахованих, але не сплачених, процентів. Вказаний розрахунок суд вважає правильним, оскільки протилежне відповідачем не доведено. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на момент розгляду даної справи, відповідачами не надані належні, допустимі, достовірні докази у розумінні ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України щодо належного виконання зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та процентів за користування кредитом. Аналізуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду відповідно до ч. 3 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 389 від 22.07.2025 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved