Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

адвокат Іваницький Я.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , у якому просить припинити стягнення аліментів та звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах. В обґрунтування позовних вимог з врахуванням поданої уточненої заяви зазначає, що 31 травня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року у справі №466/5847/21, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 12.01.2022 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №466/9656/21, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, постановою Львівського апеляційного суду від 07.07.2022 року змінено рішення суду у справі №466/9656/21 від 12 січня 2022 року та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. В решті рішення суду залишено без змін. 29.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №466/11434/21, яким відмовлено у задоволенні первісної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування ШРА ЛМР про визначення місця проживання дітей, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків - задоволено зустрічний позов [PERSON] та визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), разом із матір`ю [PERSON] - визначено способи участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), шляхом встановлення зустрічей батька з дітьми два рази на місяць у вихідні дні: кожна перша субота і кожна третя неділя місяця (з 10:00 год. до 18:00 год.), у присутності матері. 29.01.2024 року постановою Львівського апеляційного суду змінено рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2023 року шляхом виключення з нього вказівки про зустрічі [PERSON] з сином [PERSON] ( [INFO] ), та донькою [PERSON] ( [INFO] ) у присутності матері дітей, [PERSON] . В решті рішення суду залишено без змін. На початку вересня 2024 року до [PERSON] зателефонували з середньої загальноосвітньої школи №22 ім. В. С. Стефаника (заклад освіти, який відвідували діти Позивача) та повідомили, що його діти були відсутніми на навчальних заняттях протягом десяти робочих днів підряд з невідомих причин, а [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки. Отримавши вказану інформацію, [PERSON] спробував зв`язатися із [PERSON] та дітьми, однак вони на жодні телефонні дзвінки не реагували. В процесі пошуку своїх дітей [PERSON] вдалося дізнатися, що його колишня дружина з дітьми виїхала до Республіки Польща. 12.10.2024 року [PERSON] зателефонувала до [PERSON] та попросила його приїхати до неї з дітьми у м. Березин (Республіка Польща), де вона орендувала житло, мотивуючи це тим, що до неї приїхала її мати разом із швидкою допомогою та поліцією і намагаються забрати її до психіатричної лікарні. 15.10.2024 року [PERSON] разом із [PERSON] та дітьми виїхали до Чехії, в м. Прага, де проживав та проживає [PERSON] , оскільки [PERSON] переживала, що її мати може повторити спробу забрати її до психіатричної лікарні. 25.10.2024 року [PERSON] повернулася назад до Республіки Польща, водночас діти [PERSON] і [PERSON] , залишились проживати у Чехії разом із [PERSON] 14.05.2025 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №466/11270/24, яким змінено місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] шляхом визначення їм нового місця проживання разом із батьком [PERSON] . З врахуванням зазначених обставин, а саме те, що з 26.10.2024 року і до сьогодні [PERSON] і [PERSON] постійно проживають лише із батьком [PERSON] (без матері) у м.Прага (Чехія), який їх повністю утримує, з врахуванням того, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.08.2025 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 59 717,74 грн., яка виникла з листопада 2024 року, тобто уже після того, як діти стали постійно проживати з [PERSON] (з 26.10.2024 року), а також того, що мати [PERSON] і [PERSON] [PERSON] , не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей, разом з тим, [PERSON] створені належні умови для виховання і розвитку Єлизавети і [PERSON] , окрема їх забезпечено окремою дитячою кімнатою, одягом, іграшками, канцелярським приладдям тощо, просить суд припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , що стягуються на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ) на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року у справі №466/9656/21, зміненого постановою Львівського апеляційного суду від 07.07.2022 року у справі №466/9656/21, починаючи з 26 жовтня 2024 року та звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), яка виникла на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року у справі №466/9656/21, зміненого постановою Львівського апеляційного суду від 07.07.2022 року у справі №466/9656/21, за період з 26 жовтня 2024 року по 31 серпня 2025 року у розмірі 59717,74 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 03.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник не прибули, однак через канцелярію суду представник - адвокат Іваницький Я.О. подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Також про причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Представник Жидачівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Додатково надав матеріали виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №908. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 31.05.2014 р. Під час перебування у шлюбі в позивача з відповідачкою народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року у справі №466/5847/21, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 12.01.2022 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №466/9656/21, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. 07.07.2022 року Львівським апеляційним судом прийнято постанову, якою змінено рішення Шевченківського районного суду міста Львова у справі №466/9656/21 від 12 січня 2022 року. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. В решті рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 січня 2022 року залишено без змін. 29.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення, яким визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), разом із матір`ю [PERSON] . Визначено способи участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), шляхом встановлення зустрічей батька з дітьми два рази на місяць у вихідні дні: кожна перша субота і кожна третя неділя місяця (з 10:00 год. до 18:00 год.), у присутності матері. 29.01.2024 року Львівським апеляційним судом прийнято постанову, якою змінено рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2023 року шляхом виключення з нього вказівки про зустрічі [PERSON] з сином [PERSON] ( [INFO] ), та донькою [PERSON] ( [INFO] ) у присутності матері дітей, [PERSON] . В решті рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2023 року залишено без змін. 14.05.2025 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №466/11270/24, яким змінено місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , шляхом визначення їм нового місця проживання разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Договору оренди квартири від 23.10.2024 року, позивач з обома дітьми орендує для проживання квартиру в м. Прага. Згідно договору про медичне обслуговування від 11.08.2025 року, [PERSON] уклав в інтересах обох дітей - [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . довідку із початкової школи від 13.11.2025 року про те, що обоє дітей Згідно письмової інформації від 13.11.2025 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у 2025-2026 році є учнями початкової школи у м. Прага. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Жидачівським ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ від 19.09.2025 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 59 717,74 грн., яка виникла внаслідок несплати аліментів впродовж 10-ти місяців, а саме у період часу з 01.11.2024 року по 31.08.2025 року. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем - [PERSON] та [PERSON] є відносини, які пов`язані із припиненням та звільнення стягнення аліментів на утримання дитини із батька дитини і стягнення аліментів на утримання дитини (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 180 СК України регламентовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Указаною нормою права імперативно встановлено право власності дитини на аліменти, які отримуються на неї одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, за змістом вказаної норми права особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, може звернутися із відповідним позовом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі №186/126/21 (провадження № 61-1949св23) викладено правовий висновок такого змісту: «Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина». У справі, яка переглядається, матеріалами підтверджено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова, яке змінене постановою Львівського апеляційного суду від 07.07.2025 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) кожному щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 18 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. В решті рішення суду від 12 січня 2022 року залишено без змін. 14.05.2025 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова вирішено змінити місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , шляхом визначення їм нового місця проживання разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду встановлено, що 25.10.2024 року [PERSON] повернулася назад до Республіки Польща, оскільки не мала наміру проживати з [PERSON] та дітьми, яких залишила з позивачем в Чехіїв. Відтак, діти [PERSON] і [PERSON] , залишились проживати у Чехії разом із [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Договір оренди квартири від 23.10.2024 року, договір про медичне обслуговування від 11.08.2025 року та довідка із початкової школи від 13.11.2025 року, підтверджують, що позивач [PERSON] з обома дітьми [PERSON] ( [INFO] ), та донькою [PERSON] ( [INFO] ) проживають в м. Прага. З врахуванням викладеного, позивачем доведено факт проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] у період з 26 жовтня 2024 року по даний час за адресою: [ADDRESS] , у LV №7010. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У постанові від 28.09.2022 року по справі № 686/18140/21 Верховний Суд дійшов висновку, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю її утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Згідно правової позиції Верховного суду у постанові від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. Ураховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, встановивши, що у період із 26 жовтня 2024 року діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають разом із батьком, позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів із [PERSON] слід вважати з 26 жовтня 2024 року. З врахуванням викладеного, суд вважає, що слід звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року, яке змінене постановою Львівським апеляційним судом від 07.07.2022 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] за період з 26 жовтня 2024 року по 31 серпня 2025 року. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги статті 141 ЦПК України, в силу якої з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved