Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У липні 2025 року з Любомльського районного суду Волинської області за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов позов [PERSON] до Голобської селищної ради Ковельського району, в якому позивач просить встановити факт родинних відносин між нею та рідною тіткою (сестрою матері) [PERSON] , яка померла [INFO] , і визначити додатковий строк 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після її смерті. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що до повномасштабного вторгнення РФ на територію України постійно проживала в м.Покровськ Донецької області, працювала сторожем і виховувала доньку з інвалідністю. На території Волині проживала її мати [PERSON] , її сестра [PERSON] та брати позивачки [PERSON] , [PERSON] . Усі рідні померли. У квітні 2022 року як внутрішньо переміщена особа переїхала проживати в будинок матері в [ADDRESS] . В будинку віднайшла документи про право власності матері та її сестри [PERSON] на рухоме і нерухоме майно. Зокрема, на ім`я « [PERSON] » видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Івана Франка с.Радошин, а також Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №01466. На час смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживала в Руденському психоневрологічному інтернаті. Після її смерті ніхто спадщину не прийняв. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , брати [PERSON] [INFO] , [PERSON] 07.03.2014. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Маючи намір реалізувати спадкові права, позивач звернулась в органи нотаріату, де під час перевірки документів були встановлені розбіжності у написанні прізвища спадкодавця та прізвища матері позивачки в свідоцтві про народження, що позбавляє позивача можливості в позасудовому порядку підтвердити факт родинних відносин. Ураховуючи наведені обставини позивач просила одночасно встановити факт родинних відносин і, враховуючи об`єктивні життєві обставини, визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 справу передано на розгляд судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесику В.О. 09.07.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі ч.4 ст. 274 ЦПК України визначив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, встановив строк для подачі відповідачем відзиву. 10.07.2025 від Голобського селищного голови надійшла заява про відсутність заперечень щодо позову. 18.07.2025 представник позивача адвокат Хомич А.В. долучила докази. Ухвалою від 18.07.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. За результатами повторного автоматизованого розподілу від 23.10.2025 справа передана для розгляду головуючому судді Денисюк Т.В. Ухвалою судді Денисюк Т.В. від 28.10.2025 розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. 18.12.2025 розпочато судовий розгляд справи по суті. В судове засідання учасники не з`явилися. Представник позивача адвокат Хомич А.В. та представник Голобської селищної ради подали письмові заяви про розгляду справи без їх участі на підставі поданих доказів. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до приписів частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 22.12.2025. Суд встановив, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про одруження « [PERSON] , 1932 року народження» з [PERSON] (серії [NUMBER] від 28.12.1955), свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 25.05.1960), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (серії [NUMBER] від 23.04.1982). [PERSON] померла [INFO] в селі Радошин Ковельського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2008). У свідоцтві про одруження прізвище матері зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 30.11.1954 « [PERSON] », батьками « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно з письмовими показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , відомостей Голобської селищної ради в селі Радошин проживали рідні сестри [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в селі Руда Любомльського району Волинської області у віці 82 роки (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.11.2008). На час смерті проживала в Руденському психоневрологічному інтернаті (довідка №253 від 09.09.2024). Свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося. Згідно з довідкою Державного архіву Волинської області №147/01.23 від 10.04.2025 у метричних книгах Свято-Троїцької церкви села Уховецьк Ковельського повіту Волинського воєводства наявний запис про народження « [PERSON] , [INFO] , батьки [PERSON] та його шлюбна дружина [PERSON] ». Такі розбіжності у написанні прізвища спадкодавців створює для позивача перешкоди у реалізації спадкових прав. На ім`я « [PERSON] » видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Івана Франка с.Радошин (а.с.14), а також на ім`я « [PERSON] » виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №01466 (а.с.53), яким передано у власність 2,9307 гектарів на території Радошинської сільської ради. За даними Спадкового реєстру (а.с.27,28) заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, спадкова справа не відкривалась. Відомі для позивача спадкоємці [PERSON] , [PERSON] померли (а.с.8) Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України ). У постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану (п.7 постанови). Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження №14-139цс18), у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Органи нотаріату не уповноважені за відсутності документів та у разі наявності розбіжностей у поданих заявником документах встановлювати факт родинних відносин, як передумову оформлення спадкових прав, тому цей факт може бути встановлений в судовому порядку. Смерть особи, зв`язок з якою встановлюється, також не є перешкодою для захисту прав заявника в судовому порядку. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 03.22.2021 у справі 691/1237/20. Суд встановив, що позивач має намір реалізувати спадкове право після смерті рідної тітки. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. В силу ст. 1262, ч.3 ст.1266 ЦК України за відсутності даних про спадкоємців першої черги, право на спадкування за законом може набути позивач як племінниця спадкодавця. Факт родинних відносин позивачки з [PERSON] , яка померла [INFO] , суд вважає доведеним належними доказами. Розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у різних документах, а також розбіжності із даними про прізвище матері позивачки зумовлені співзвучністю, давністю складання актів народження та допущеними помилками. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.1 та ч.3 ст. 1272 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 у справі № 545/1231/23 сформував висновки про можливість застосування правила частини третьої статті 1272 ЦК України, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. При вирішенні питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати індивідуальний характер таких обставин для кожної справи, на що звернув увагу Верховний Суд у постанові від 07.12.2023, справа № 548/2415/21. Як встановив суд, позивач проживала до 2022 року в м.Покровськ Донецької області, здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю, на сьогодні є тимчасово переміщеною особою і дізналася про обсяг спадкового майна лише під час війни. Такі життєві обставини суд вважає поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На переконання суду захист права позивачки реалізувати спадкові права відповідає інтересам суспільства, не порушує прав інших осіб, також відсутні заперечення від органу місцевого самоврядування. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved