Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.04.2021 року в розмірі 49688,17 гривень та суму судових витрат в розмірі 3028,00 гривень. Позов обґрунтований тим, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 29.04.2021 року відповідач звернувся до банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.04.2024 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходів та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором станом на 05.03.2025 року складає 49688,17 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 49688,17 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 20 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. 23.05.2025 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки він 23.05.2025 року повністю розрахувався за спірною заборгованістю. 30.05.2025 року відповідач подав клопотання про витребування доказів, а саме виписку про рух коштів по його рахунку. 06.06.2025 року відповідач подав заяву про залишення без розгляду його заяви про закриття провадження через відсутність предмета спору. 06.06.2025 року відповідач подав зустрічний позов, у якому просить: визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором та банківським рахунком [NUMBER] між АТ «Універсал банк» та [PERSON] у зв`язку з їх виконання, проведеним належним чином, шляхом розірвання договору. Зустрічний позов обґрунтований тим, що Відповідач повністю погасив заборгованість перед банком, у зв`язку із чим правовідносини між ними припинились. Натомість, відповідач позбавлений можливості розірвати договір, оскільки банком було безпідставно додатково списано з його кредитного рахунку ще суму 3028 грн. Таким чином, банк не визнає повне виконання ним зобов`язань і їх припинення, що позбавляє відповідача права на розірвання договору. Ухвалою суду від 28.07.2025 року прийнято зустрічний позов, призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 02.09.2025 року. 08.08.2025 року Позивач подав відзив на зустрічний позов, у якому його не визнав. Зазначив, що у п. 3.6 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» вказано, що Клієнт зобов`язується відшкодовувати всі витрати, понесені банком в результаті використання Клієнтом Платіжної картки з порушенням умов договору та вимог законодавства України. Оплата Клієнтом зазначених витрат може здійснюватися за рахунок наданого банком кредиту. У пункті 8.12 Умов і правил вказано, що Клієнт несе відповідальність перед банком за збиток і витрати, понесені банком в результаті порушення Клієнтом умов і положень Договору або законодавчих актів України. У пункті 9.4 Умов і правил банк повідомляє, що у разі невиконання клієнтом своїх зобов`язань, що виникають з договору, з клієнта можуть стягуватись понесені банком витрати, які підлягають сплаті відповідно до чинного законодавства України, в процедурі примусового стягнення сум заборгованості за договором. Згідно з пунктом 4.4.8 Умов і правил, клієнт має право у будь-який момент відмовитись від виконання договору, попередньо погасивши всю наявну перед банком заборгованість. Банк вказує, що Відповідач здійснив оплату лише основної суми заборгованості, але не сплатив суму судового збору 3028 грн. 11.08.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій Відповідач зокрема зазначив, що пункти Умов і правил, на які посилається банк у відзиві, відсутні у письмовому вигляді у тому примірнику, що був доданий до позовної заяви. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України, сплату судового збору несе сторона, яка звернулась до суду, а компенсація таких витрат відбувається вже за результатом розгляду справи і здійснюється судом. Таким чином, вважає нікчемними положення Умов і правил, на які посилається банк. 13.08.2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких позивач вказує, що у пункті 10 Анкети-заяви Відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у банку, без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору, та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним і банком. При зверненні до суду банк сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн. Після сплати судового збору банком, сума витрачених коштів була списана з рахунку відповідача, на якому власні кошти були відсутні, а отже фактично збільшилась сума заборгованості на суму судового збору. Щодо редакції Умов і правил Банк зазначив, що на момент підписання Договору з Відповідачем, діяла редакція Умов і правил від 08.04.2021 і саме в цій редакції Відповідач отримав примірник Умов і правил у мобільному додатку. Архів редакцій розміщений на сайті. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого. Під час розгляду справи судом встановлено, що 29.04.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту, попередньо підтвердив ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 32100 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Чорна картка» № [NUMBER] , терміном дії 08/24. Згідно п.п. 2.2 п. 2 Розділу 1 Умов, статті 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. Між сторонами відповідно до п. п. 4.3, 4.8.1 п. 5 розділу 1 Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Дата укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (п.п. 3.1, 3.4, 3.5 Умов). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах (п. 5.9 Розділу ІІ). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п.5.11 Розділу ІІ). Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Також передбачено розмір комісії. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах (п.п. 5.15-5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до п. 5.16 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені (п.5.17 Розділу ІІ Умов). У разі, якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абз. 1 цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу) (п. 5.18 Розділу ІІ Умов). У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання Клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену Договором. При цьому нарахування процентів за кредитом припиняється. Відповідно п.5.22. п. 5 Розділу І Умов, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної з аборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 05.03.2025 року складає 49688,17 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 49688,17 гривень. Відповідно до наданої Відповідачем виписки по рахунку, 23.05.2025 р. Відповідач погасив нараховану йому заборгованість, зокрема . Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Доказів належного виконання умов кредитного договору, до звернення банку до суду, Відповідач не надав. Враховуючи погашення заборгованості, яке було здійснене після звернення банку до суду, однак до постановлення судового рішення у справі, відсутні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Водночас, оскільки саме порушення зобов`язань Відповідачем призвело до звернення банку до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений банком судовий збір в розмірі 3028 грн. слід стягнути з Відповідача на користь Позивача. Надаючи оцінку доводам зустрічного позову, суд зазначає, що згідно з випискою по рахунку встановлено, що 22.04.2025 р. банк списав з кредитного рахунку Відповідача суму 3028 грн. з призначенням: "нарахування судових витрат." Обґрунтовуючи правомірність такого списання, банк посилається на пункти 3.6, 8.12, 9.4 Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до яких Клієнт несе відповідальність перед банком за збитки і витрати, понесені банком в результаті порушення Клієнтом умов і положень Договору, а тому тлумачить вказані положення на користь правомірного списання з Відповідача без його згоди суми судового збору у цій справі. Водночас, суд звертає увагу, що в розумінні Закону України «Про судовий збір» та статей 133, 141 ЦПК України, судовий збір підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із позовом, а вирішення питання про його відшкодування здійснюється судом в порядку розподілу судових витрат в залежності від результатів розгляду справи (задоволення або відмови у задоволенні позову) . З наведених банком положень Умов і правил АТ «Універсал Банк» не випливає право банку на попереднє безспірне списання з рахунку Клієнта судового збору, у разі звернення банку із позовом до Клієнта. Суд не може погодитись із тим, що на підставі положень Умов і правил надання банківських послуг, Відповідач погодився на безумовну сплату судових витрат на користь банку, незалежно від результатів розгляду відповідної справи. Посилання банку на його право нараховувати і списувати з Клієнта судові витрати на власний розсуд і до вирішення судом в законному порядку питання про розподіл таких витрат, суперечать вимогам законодавства, загальновизнаним принципам добросовісності і розумності, і до того ж таке тлумачення Позивачем положень Умов і правил не узгоджується із вимогами статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Протилежний висновок з цього питання свідчив би, що обґрунтованість будь-якого позову банку до Клієнта має презюмуватись і супроводжуватись автоматичним попереднім списання з Клієнта судових витрат, що є неприпустимим. З цих підстав, суд погоджується із доводами зустрічного позову і констатує неправомірність списання банком з кредитного рахунку Відповідача суми судового збору 3028 грн., що призвело до необгрунтованого збільшення загальної заборгованість за кредитним договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, суд вважає наявними підстави для задоволення зустрічного позову в частині визнання припиненими зобов`язань Відповідача за кредитним договором перед Позивачем, станом на 23.05.2025 року, у зв`язку із їх виконанням, проведеним належним чином. Водночас, слід відмовити у зустрічному позові в частині формулювання «шляхом розірвання договору», оскільки Відповідачем проведено виконання умов кредитного договору, а відповідно до статей 651-654 ЦК України розірвання договору має інший правовий зміст. Крім того, суду не надано доказів того, що Відповідач звертався до банку із заявою про закриття кредитного рахунку, і що йому в цьому було відмовлено. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки за зустрічним позовом Відповідач як споживач банківських послуг звільнений від сплати судового збору, суд стягує з Позивача на користь держави суму судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial