Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

24 вересня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі уповноваженого представника адвоката Столітнього М.М., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості у розмірі 178261,25 грн, що складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 29899,99 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 114275,26 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 76 календарних днів у розмірі 34086,00 грн; в порядку ч. 10, 11 статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати інфляційні витрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: I = ((si * s) : 100) s, де I сума інфляційних втрат; si індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 переведення відсотків, Розрахунок 3% річних: C * 3 : 100 : 365 * Дн., де C сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних; сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за яким може здійснюватися таке нарахування. Позовна заява мотивована тим, що 21.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений електронний договір №4752792 про надання коштів на умовах споживчого кредиту з використанням електронного підпису за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: тип кредиту кредит, сума кредиту складає 29900,00 грн; строк кредиту 360 днів з 21.06.2024 по 15.06.2025; періодичність зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем було вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит у сумі 29900,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК». У період з 21.06.2024 по 31.03.2025 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 5023,21 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5023,20 грн. В даному випадку часткова оплата відповідачем процентів за користування кредитом є підтвердженням волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов договору, серед іншого, зазначених п. 4.2. та п. 5.4.1. договору. Тобто оплата відповідачем суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами на рахунок первісного кредитора є підтвердженням факту отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів у сумі, що визначена п. 1.2. договору. Враховуючи вищевикладене, факт укладення правочину та отримання відповідачем коштів не може бути спростований, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є фінансовою установою, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит. ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є фінансовою установою, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №31/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4752792 від 21.06.2024 року, де загальна сума заборгованості склала 159125,25 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 29899,99 грн, заборгованість за процентами 114275,26 грн, штрафні санкції 14950,00 грн. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. За умовами п. 6.4. кредитного договору первісним кредитором було нараховано штрафні санкції у сумі 14950,00 грн, але, враховуючи норми чинного законодавства, позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача, тому заборгованість відповідача перед позивачем за договором №4752792 від 21.06.2024 року складає 178261,25 грн, з яких: сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) 29899,99 грн, сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 114275,26 грн, сума заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 76 календарних днів у розмірі 34086,00 грн. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Після укладення Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Щодо стягнення суми інфляційних втрат і 3% річних зазначає, що формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому інфляційні втрати і 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 Господарського кодексу України. Як передбачено частинами десятою, одинадцятою статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу. Частинам десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою) визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. Позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про витребування доказів. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 27.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача [PERSON] адвоката Костенко О.М. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 28 жовтня 2025 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали від 03.10.2025 року надійшла витребувана судом за клопотання представника позивача інформація. 03 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Костенко О.М. подав відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором № 4752792 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.06.2024 року, яка складається з: 29899,99 грн заборгованість за тілом кредиту та 103513,80 грн заборгованість по процентам, а всього стягнути 133413,79 та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1811,95 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що сторона відповідача частково погоджується із доводами позивача. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до вказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року по 20.04.2024 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 21.04.2024 року по 19.08.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 року денна ставка не більше 1%. Враховуючи, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4752792 було укладено 21.06.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до даного договору слід застосовувати положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено максимальний розмір відсотків за користування кредитними коштами 1% на день. Умови укладеного кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, суперечать чинному законодавству, тому згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Сторонами погоджено знижену процентну ставку, яка становить 0,60% за кожен день користування кредитом та застосовується, якщо клієнт до 20.07.2024 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатити кошти у сумі, не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів. 18.07.2024 року (тобто в межах погодженого строку) відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 5023,21 грн, які були спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5023,20 грн. Таким чином, протягом перших 30 днів строку кредитування (з 21.06.2024 року по 20.07.2024 року) до відповідача застосовується знижена процентна ставка у розмірі 0,60% за кожен день користування кредитом. Як слідує із розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», так і з розрахунку заборгованості позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» з 21.07.2024 по 31.03.2025 первісним кредитором та з 01.04.2025 по 15.06.2025 позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5%, що суперечить чинному законодавству, та згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4752792 від 21.06.2024 року необхідно розраховувати, зважаючи на встановлену ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальну денну процентну ставку 1%. Тобто заборгованість відповідача по несплаченим відсоткам за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4752792 від 21.06.2024 року становить: -строк кредитування: з 21.06.2024 року по 15.06.2025 року (360 днів); -сума тіла кредиту: з 21.06.2024 року 29900,00 грн, а з 18.07.2024 року 29899,99 грн; -з 21.06.2024 року по 20.07.2024 року встановлюється процентна ставка у розмірі 0,60%: 900 ? 0,60% = 179,40 грн (в день) ? 30 днів = 5382,00 грн. 18.07.2024 року відповідачем сплачено 5023,20 грн за користування кредитом, тому фактичний залишок сплати за процентною ставкою 0,60% становить 358,80 грн. З 21.07.2024 року по 19.08.2024 року встановлюється процентна ставка у розмірі 1,5%: (29899,99 ? 1,5% = 448,50 грн (в день) ? 30 днів = 13455,00 грн . З 20.08.2024 року по 15.06.2025 року встановлюється процентна ставка у розмірі 1%: (29899,99 ? 1% = 299,00 грн (в день) ? 300 днів = 89700,00 грн . Таким чином, з позивача за процентною ставкою 1% стягненню підлягає сума 89700,00 грн. Загальна сума заборгованості за відсотками в межах строку кредитування становить 103513,80 грн (358,80 + 13455,00 + 89700,00). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню загальна сума 133413,79 грн, з яких: 29899,99 грн тіло кредиту, 103513,80 грн відсотки за користування кредитом. Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України з відповідача інфляційних витрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, представник відповідача зазначає, що формулювання вказаних норм процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідачки, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України. Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 21.06.2024 року, тобто у період дії воєнного стану, який діє і на даний час. З огляду на викладене та у зв`язку з обмеженнями щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат і 3% річних в період дії воєнного стану, встановлених п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України вимоги позивача про здійснення нарахування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, представник відповідача зазначає, що так як загальна сума позовних вимог становить 178261,25 грн, сума задоволених позовних вимог становить 133413,79 грн, тому частка задоволених позовних вимог буде: (133413,79 грн / 178261,25 грн) ? 100% = 0,748% (74,8%). Суму судового збору з урахуванням частки задоволених позовних вимог представник відповідача розраховує наступним чином: 2422,40 ? 74,8% = 1811,95 грн; суму витрати понесених на професійну правничу допомогу з урахуванням частки задоволених позовних вимог розраховує як: 10000,00 ? 74,8% = 7480,00 грн та зазначає, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, оскільки матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час, крім того, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, сторона відповідача вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (та/або з урахування частки задоволених позовних вимог у розмірі 7480,00 грн) не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому спонукає дійти висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 2000,00 грн, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу. 06 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив. Не погоджуючись із доводами сторони відповідача, зазначає, зокрема, наступне. Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: згідно з п. 3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,6% в день та застосовується на наступних умовах. Якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У період з 21.06.2024 року по 31.03.2025 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 5023,21 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5023,20 грн. У даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 року: за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору №4752792 строк кредиту 360 днів: з 21.06.2024 року по 15.06.2025 року. Станом на дату укладення договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025, строк дії договору №4752792 від 21.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 року по 15.06.2025 року (76 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 34086,00 грн: 29899,99 грн ? 1,5% = 448,5 грн ? 76 календарних дні = 34086,00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору №4752792 від 21.06.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 148361,26 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 114275,26 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 34086,00 грн). Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Щодо розрахунку витрат на правову допомогу представник позивача посилається на судову практику, зокрема на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19, де суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також слід зазначити, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Підсумовуючи, представник позивача зазначає, що станом на сьогоднішній день, ані кредитний договір, ані будь-яке його положення и пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісними. Відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору, а тому сторона позивача просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі. У судове засідання призначене на 08.12.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Столітній М.М. у відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, проти винесення рішення (заочного) не заперечує. Представник відповідача 08.12.2025 подав заяву, в якій зазначає, що сторона відповідача підтримує заперечення викладені у відзиві на позовну заяву та просить позов задовольнити частково з урахуванням заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, просить проводити розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 21.06.2024 відповідач [PERSON] ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту (а.с. 34-36) та того ж дня, 21.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (яке є фінансовою установою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту) та [PERSON] був укладений електронний договір №4752792 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі кредитний договір) за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7», в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Сторони погодили наступні умови кредитного договору: тип кредиту кредит, сума кредиту - 29900,00 грн (п. 1.2); мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 1.8); строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.3); тип процентної ставки фіксована (п. 1.4); стандартна процентна ставка 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1,5% (п.п. 1.4.1 п. 1.4); знижена процентна ставка 0,60% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 20.07.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Денна процентна ставка за цим договором у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 1,425% (п.п. 1.4.2 п. 1.4); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 9541,79% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 4862,21% річних (п.п. 1.5.1, 1.5.2 п. 1.5); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 191360,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 183287,00 грн (п.п. 1.6.1, 1.6.2 п. 1.6). Відповідно до п. 2.1, 2.2 кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , протягом двох днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту: 21.06.2024 або 22.06.2024. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед [PERSON] виконало, а саме, надало їй кредит у сумі 29900,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» та інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 03.10.2025, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та по даному рахунку було здійснено зарахування коштів на суму 29900,00 грн від 21.06.2024 року (а.с. 48, а.с. 118). Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 31.03.2025 заборгованість [PERSON] за договором № 4752792 від 21.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту складає 159125,25 грн, з яких: 29899,99 грн тіло кредиту, 114275,26 грн проценти за користування кредитом,14950,00 грн штрафні санкції. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] виконала умови для застосування зниженої процентної ставки, а саме, 18.07.2024 сплатила проценти у розмірі 5023,20 грн, нараховані станом на 18.07.2024, а також частково достроково повернула кредит у розмірі 0,01 грн, у зв`язку з чим проценти за користування кредитом за період з 21.06.2024 до 20.07.2024 нараховані за зниженою процентною ставкою 0,6% за кожен день користування кредитом у вказаний період. У період з 21.07.2024 до 31.03.2025 проценти за користування кредитом нараховані за стандартною процентною ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом. Крім того, первісним кредитором нараховані штрафні санкції у загальному розмірі 14950,00 грн (а.с. 39-43). На підставі договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (фактор) (яке є фінансовою установою та має ліцензію на надання послуг факторингу), ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] №4752792 від 21.06.2024, що підтверджується копією договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 (а.с. 86-94), копією акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за Договором факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 та копією прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 (а.с. 95), копією витягу з Реєстру боржників від 31 березня 2025 року (а.с. 47), копіє платіжної інструкції в національній валюті від 31 березна 2025 № 6743 (а.с. 101). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 31 березня 2025 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість відповідача за кредитним договором №4752792 від 21.06.2024 складає 159125,25 грн, з яких: сума заборгованості з основною сумою боргу 29899,99 грн, сума заборгованості за відсотками 114275,26 грн, сума заборгованості за пенею, штрафами 14950,00 грн (а.с. 47). ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як новий кредитор, продовжував нараховувати проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного в п. 1.3 кредитного договору включно до 15.06.2025. Загалом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за період з 01.04.2025 до 15.06.2025 нарахувало процентів за користування кредитом у розмірі 34086,00 грн (а.с. 44-45). Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором №4752792 від 21.06.2024 у загальному розмірі 178261,25 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту 29899,99 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 114275,26 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 76 календарних днів 34086,00 грн. Вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 14950,00 грн позивачем не заявлені. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує факту укладення електронного кредитного договору № 4752792 від 21.06.2024, отримання кредиту у розмірі 29999,00 грн. Також, відповідач не заперечує наявність у позивача права вимоги за вказаним кредитним договором та правомірності нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору. Проте, не погоджується із розміром нарахованих та заявлених до стягнення процентів за користування кредитом, а саме, вважає, що у період з 20.08.2024 по 15.06.2025 проценти повинні нараховуватись за процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом, оскільки встановлена у договорі процентна ставка у розмірі 1,5% у цей період не відповідає вимогам законодавства. З огляду на вищезазначене, відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме, у розмірі 133413,79 грн, з яких 29899,99 тіло кредиту, 103513,80 грн відсотки за користування кредитом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦКУ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Вимоги до змісту (умов) договору про споживчий кредит визначені у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживчий кредит». Зокрема, у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом. Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 207 правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, яким внесені зміни, зокрема, до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-ІХ) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%. Тобто, у період з 24.12.2023 року по 20.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, з 21.04.2024 року по 19.08.2024 року - 1,5%, а починаючи з 20.08.2024 року 1%. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Тобто чинне законодавство України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону. Згідно зі ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Враховуючи вищезазначене та те, що кредитний договір був укладений 21.06.2024, тобто після набрання чинності змін, внесених до ч. 5 ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд погоджується з аргументами, наведеними представником відповідача щодо нікчемності умови договору щодо встановлення процентної ставки у розмірі 1,5% на день починаючи з 20.08.2024 та безпідставності нарахування первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» процентів за користування кредитом за ставкою 1,5% у період з 20.08.2024 по 31.03.2025, а також новим кредитором ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 15.06.2025. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто, відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України з відповідача інфляційних витрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд повністю погоджується з аргументами, наведеними представником відповідача у відзиві на позовну заяву та вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. За таких обстави, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором № 4752792 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.06.2024 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29899,99 грн (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копійок); заборгованості за процентами у розмірі 103513,80 грн (сто три тисячі п`ятсот тринадцять гривень 80 копійок), а всього стягнути 133413,79 грн (сто тридцять три тисячі чотириста тринадцять гривень 79 копійок). В іншій частині позовних вимог відмовити. Щодо питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 102 платіжна інструкція), який просив стягнути з відповідача. Окрім цього, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с. 84-85). Відповідно до п. 4.4, 4.6 та 4.7 договору послуги професійної правничої допомоги надаються адвокатом клієнту на підставі укладеної Заявки на виконання доручення, яка є невід`ємною частиною договору. Після виконання Заявки адвокат складає Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписує та надає клієнту для узгодження та підпису. Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) надається адвокатом клієнту протягом 5 (п`яти) календарних днів після виконання Заявки. Згідно з п. 4.8 договору клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно узгодженого та підписаного Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили. Окрім копії договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано: копію Заявки № 10553 від 25 серпня 2025 року на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 (а.с. 17-18); копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору від 22 вересня 2025 року (а.с. 46); копію ордеру серії АІ № 1999771 від 22.09.2025 (а.с. 33); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 (а.с. 50); копію рахунку на оплату № 10553-22/09-2025 від 22 вересня 2025 року (а.с. 38). З вищевказаних документів вбачається, що клієнтом замовлено та адвокатом надано послуги в рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по даній справі на загальну суму 10000,00 грн з яких: 1. Зустріч адвоката з клієнтом, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год., 440,00 грн; 2. Дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год., 840,00 грн; 3. Аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 0,5 год., 440,00 грн; 4. Підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 1 год., 840,00 грн; 5. Письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - 1 год., 840,00 грн; 6. Проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів - 1 год., 840,00 грн; 7. Складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4752792 від 21.06.2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] до суду: Згурівський районний суд Київської області 2 год., 1640,00 грн; 8. Складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяг з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт-прийому передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) 1 год., 840,00 грн; 9. Складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо - 2 год., 1640,00 грн; 10. Представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4752792 від 21.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] , в тому числі участь у судових засіданнях - 2 год., 1640,00 грн. Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у розмірі 10000,00 грн (та/або з урахування частки задоволених позовних вимог у розмірі 7480,00 грн), з тих підстав, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, оскільки матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час, крім того, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, сторона відповідача вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Зазначає, що вказані позивачем види послуг мають необґрунтовано завищену вартість, представництво інтересів представником у судових засіданнях не здійснювалося, відповідь на відзив, заперечення адвокатом не оформлялися. В якості доказів надання відповідачу копії позовної заяви з додатками сторона позивача долучила опис вкладення з переліком документів, які були направлені відповідачу, проте відповідач отримав лише копію позовної заяви та копії окремих документів з тих, що зазначені переліку (описі вкладення), у зв`язку з чим позивачем порушено вимоги ст. 175, 177, 184 ЦПК України, а тому п. 8 заявки № 10553 на виконання доручення не підтверджується належними та допустимими доказами, що такі види робіт були виконані позивачем. Вважає, що критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу буде відповідати 2000,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Представником відповідача, аргументуючи неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, які б свідчили про те, що витрати, понесені позивачем на оплату послуг адвоката є завищеними та не відповідають критеріям, визначним у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Щодо надання послуг зазначених у п. 8 заявки № 10553, то в матеріалах справи міститься копія опису вкладення у цінний лист з переліком надісланих документів з відбитком календарного штампу поштового відділення. Належних доказів того, що позивачем відповідачу надіслані не всі документи із зазначених в описі, стороною відповідача не надано. Щодо п. 9 заявки № 10553, то представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, а також відзив на позовну заяву, що спростовує доводи, наведені представником відповідача. Щодо п. 10 заявки № 10553, то суд погоджується з аргументами сторона відповідача, оскільки представник позивача участі у судових засіданнях не брав, подав заяву про розгляд справи без його участі. Тобто вимоги щодо компенсації понесених судових витрат в частині п. 10 заявки № 10553 у розмірі 1640,00 грн стороною позивача не доведені, не відповідають критерію реальності та розподілу між сторонами не підлягають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8360,00 грн. З огляду на вищезазначене, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимоги, а саме, у загальному розмірі 133413,79 грн, що у відсотковому співвідношенні до заявлених вимог становить 74,8%, отже з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1811,96 грн (2422,40 х 77,8%, = 1811,96 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6253,28 грн (8360,00 х 74,8% = 6253,28 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial