Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТзОВ «ФК «Гелексі» звернулось до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором позики у сумі 23 598,23 грн. В обґрунтування позовних вимог указано, що 20.04.2020 між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики №159238 в електронній формі, відповідно до якого ТОВ «ФК «Гелексі» надало відповідачу кредит у розмірі 4700,00 грн, стандартна процентна ставка становить 0,01 % в день, розмір комісії складає 1,9 %, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. ТОВ «ФК «Гелексі» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 23 598,23 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4700,00 грн, заборгованості за процентами та комісії у розмірі 18 898,23 грн. Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 29.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце якого повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 22.12.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного їх дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.04.2020 між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] укладено договір позики №159238 в електронній формі, договір підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 704zw1f7. Відповідно до п. 1 Договору за договором позикодавець надає позичальнику позику (надалі за текстом іменується «позика» в усіх відмінках), а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі та строк: 1.1.1 сума позики 4700,0 грн (надалі за текстом іменується «сума позики» в усіх відмінках); 1.1.2 плата за користування позикою у вигляді: 1.1.2.1 процентів (надалі за текстом іменується «процентна ставка» в усіх відмінках) складає 0,01% (одна сота відсотка) в день від поточного залишку позики; 1.1.2.2 комісії (надалі за текстом іменується «комісійна винагорода» в усіх відмінках) складає 1,4% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. договору; 1.1.3 нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. 1.1.4 нарахування комісії за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. 1.1.5 строк повернення позики (термін платежу): 19 травня 2020року . Відповідно до п. 1.2 Договору позика надається позичальнику в сумі, що зазначена в пп.1.1.1. Договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника). Відповідно до п. 2.1 Договору строк дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Невід`ємною частиною цього договору є "Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова Компанія «Гелексі». Уклавши договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений і зобов`язується неухильно дотримуватись правил та виконувати свої обов`язки, визначені правилами (п. 9.3 договору позики). 20.04.2020 відповідачем також підписано Паспорт позики, за допомогою електронного підпису. 04.08.2017 між ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «ФК «Гелексі» укладено договір про надання послуг з переказу грошових коштів №04/08-17ПК. Відповідно до листа ТОВ «ФК «Елаєнс» № 159238 від 01.09.2025, останнє повідомило ТОВ «ФК «Гелексі» про успішність перерахування грошових коштів. Деталі транзакції (платіжної операції): 1.) платник коштів: ТОВ ФК ГЕЛЕКСІ (код ЄДРПОУ 41229318) 2.) отримувач коштів: [PERSON] 3.) номер транзакції в системі: 1204868498 4.) номер операції: 215718409 5.) дата проведення платежу: 20.04.2020 6.) сума платежу 4700 7.) валюта платежу: гривня UAH 8.) платіжний засіб (метод): карта 9.) банк емітент платіжної картки отримувача коштів ALFABANK 10.) номер банківської картки отримувача коштів [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №159238 від 20 квітня 2020р., заборгованість 23598,23 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4700,00 грн, заборгованості за процентами та комісії у розмірі 18 898,23 грн. Проценти та комісія нараховані за період з 20.04.2020 по 15.09.2020. Нарахування за позикою зупиняються на 121-й день прострочення у відповідності до вимог Облікової політики ТОВ "ФК"ГЕЛЕКСІ". Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і не повернув суми позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк. Ураховуючи наведене, суд уважає, що позивач має право на стягнення коштів за кредитним договором : тілом у сумі 4700,00 гривень та відсотками. Щодо розміру відсотків. Відповідно до приписів ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин 1-3 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.2 ст. 8 ЗУ « Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються зокрема доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Сторонами у договорі погоджено строк повернення кредиту 19 травня 2020 року, та плату за користування кредитом. у межах вказаного строку, відповідач зобов`язаний повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також комісію. Доказів того, що в подальшому сторонами було пролонговано вказаний договір матеріали справи не містять. Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три відсотка) в день від суми позики за кожний день прострочення. Поряд із тим, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Указаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. У п. 5.4. договору позики сторони обумовили, що у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості, але позивачем такі позовні вимоги до відповідачки не заявлені. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування є необгрунтованим. Отже стягненню з відповідачки підлягають проценти та комісія з період з 20.04.2020 по 19.05.2020 у розмірі 13,63 грн та 1908,20 грн відповідно. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню ( 28,06%), з відповідача на користь ТОВ «ФК «Гелексі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 679,73 грн. Відповідно до норм ч.2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Іншими судовими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Гелексі» та адвокатом Рудзей Ю.В., акт наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року № 723 від 01.09.2025 (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів Клієнта 1000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач. 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1000,00 грн, загальна сума за надання правової допомоги 5000,00 грн), довіреність, видана на ім`я адвоката Рудзея Ю.В.. Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам 1403,00 гривень.

Outcome: approved