Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 липня 2024 року ТзОВ «Макс Кредит» та відповідач уклали кредитний договір № 00-9840635 на суму 5750,00 грн. На виконання умов кредитного договору 02.07.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку №4149-60XX-XXXX-2294, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 20.01.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов?язання щодо повернення коштів в строки, передбачені кредитним договором, сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 11985,00 грн, яка складається з: 5750,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6235,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. У зв`язку викладеним вище, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором №00-9840635 від 02.07.2024 у розмірі 11985,00 грн та судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності банківської картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання. Згідно відмітки АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9840635. На підставі умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії складає 5000,00 грн. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування. Дата остаточного повернення кредиту 27 червня 2025 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме 27 липня 2024 року та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що становить 750,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 31850,00 грн. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитний договір № 00-9840635 від 02 липня 2024 року містить графік платежів, відповідно до якого дата видачі кредиту 02.07.2024, дата повернення кредиту 27.06.2025, кількість днів у розрахунковому періоді 360, сума кредиту за договором становить - 5000,00 грн, проценти за користування кредитом - 26100,00 грн, комісія за надання кредиту - 750,00 грн, загальна вартість кредиту 31850,00 грн. В паспорті споживчого кредиту зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інша додаткова інформація. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Довідка про ідентифікацію вказує на те, що [PERSON] була ідентифікована ТзОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) 02.07.2024. Інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема: 02.07.2024 на суму 5000,00 грн, банк емітент «ПриватБанк», маска картки клієнта [NUMBER] . Із інформації АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також емітувались інші картки. Виписка по картковому рахунку за період з 02.07.2024 - 07.07.2024 вказує на те, що на банківську картку [PERSON] , 02.07.2024 було зарахування переказу на суму 5000,00 грн. Відповідно до детального розрахунку заборгованості, у позичальника [PERSON] за кредитним договором № 00-9840635 від 02.07.2024 перед ТзОВ «Макс Кредит» утворилась загальна заборгованість в сумі 11985,00 грн, яка складається: 5000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 6235,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 750,00 грн. сума за нарахованими комісіями. 20 січня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та ТзОВ «Макс Кредит» (клієнт) уклали договір факторингу №20012025-МК/Ейс. Відповідно до Акту приймання-передачі до договору факторингу №20012025-МК/Ейс від 20 січня 2025 року, а також реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу №20012025-МК/Ейс від 20 січня 2025 року, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9840635 на загальну суму 11985,00 грн, яка складається: залишок заборгованості по тілу кредиту 5750,00 грн, залишок заборгованості по відсоткам 6235,00 грн, штрафні санкції 2500,00 грн. Із виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-9840635 від 02.07.2024 [PERSON] , виданої ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» слідує, що у [PERSON] рахується заборгованість в сумі 11985,00 грн, яка складається із: прострочене тіло 5750,00 грн, прострочені відсотки 6235,00 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. За таких обставин та наявних у справі доказів, судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір на погоджених умовах. Також суд вважає доведеним факт перерахунку на розрахунковий рахунок відповідачки кредитних коштів. Як встановлено судом, позивач надав відповідачу кредитні кошти, однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитного договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитним договором за основною сумою боргу в розмірі 5750,00 грн обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] відсотків за кредитним договором в розмірі 6235,00 грн, то суд зазначає наступне. Як вбачається зі змісту укладеного договору, сторони погодили розмір відсотків, який буде нараховуватись на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми, за стандартною процентною ставкою 1,45% за кожен день користування кредитом. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 19.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами, строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. За умовами договору №00-9840635 від 02.07.2024 процентна ставка за користування кредитом становить 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору Строк кредитування за договором кредитної лінії № 00-9840635 від 02.07.2024 становить 360 днів. Згідно розрахунку заборгованості, позивач в період з 02.07.2024 по 25.09.2024 застосував процентну ставку 1,45 % (72,50 грн). Оскільки кредитний договір №00-9840635 був укладений сторонами 02.07.2024, в період дії п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням наведених вище приписів законодавства, проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином: - за період з 02.07.2024 по 19.08.2024 за ставкою1,45 %, що становить 3407,50 грн (72,50 х 47 днів); - за період з 20.08.2024 по 24.09.2025 за ставкою 1 %, що становить 1150,00 грн (50,00 грн х 23 днів). З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами можуть бути стягнені за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч.5 ст.8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 4557,50 гривень. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 00-9840635 від 02.07.2024 в розмірі 10307,50 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5750,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 4557,50 гривень. Оскільки, позов задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2083,26 гривень. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, укладений між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТзОВ «ФК «Ейс»; додаткову угоду від 11.09.2025 №25770858569 до Договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, з якого слідує, що послуги надано на суму 7000,00 грн; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, свідоцтво адвоката, ордер. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6020.00 грн.

Outcome: partial