Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

13 серпня 2025 року ТОВ " Факторинг Партнерс" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за договорами № 77549934 від 06.09.2021, №555133027454 від 09.10.2020, №2109306887537 від 03.04.2021 у розмірі 51526,01 грн., а також судовий збір та витрати на професійну допомогу. Стислий виклад позицій сторін В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] за договорами № 77549934 від 06.09.2021, №555133027454 від 09.10.2020, №2109306887537 від 03.04.2021, відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконала, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ " Факторинг Партнерс", ні на рахунок попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаної вище суми заборгованості в судовому порядку. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Фактичні обставини встановлені судом 09.10.2020 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено договір №555133027454 на суму 1500 грн зі ставками: знижена 365% річних, стандартна 850% річних (застосовується у разі порушення умов протягом 19 днів прострочення). 18.12.2023 право вимоги відступлено ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за договором №18/12-2023. Заборгованість: 2158,67 грн (1500 грн тіло, 658,67 грн відсотки). На підтвердження перерахування відповідачці грошових коштів позивачем надано квитанцію №1445014655, згідно з якою 09.10.2020 видано кредитні кошти в розмірі 1500 грн. отримувачу на карту [NUMBER] *39. 03.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір №2109306887537 на суму 3600 грн строком на 1 рік. Умови нарахування: 2% за добу (при вчасній сплаті); після орієнтовного строку ставка зростає на 1,64%, з 15-го дня ще на 1,38%, з 30-го дня ще на 2,65%. Факт надання коштів підтверджено переказом через ТОВ «ФК «Вей фор пей». Право вимоги послідовно відступлено: 01.12.2021 до ТОВ «Вердикт капітал» (договір 1-12), 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» (договір №10-01/2023) та 18.02.2025 до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (договір №18-02/25). Заборгованість: 63122,76 грн (3600 грн тіло, 59522,76 грн відсотки). 06.09.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір №77549934 на суму 1000 грн за фіксованою ставкою 1,99% на добу. Право вимоги відступлено: 27.01.2022 до ТОВ «Вердикт капітал» (договір №27/01/2022), 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» (договір №10-01/2023) та 18.02.2025 до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (договір №18-02/25). Заборгованість: 3087,90 грн (1000 грн тіло, 2069,60 грн відсотки, 16 грн інфляційні, 2,30 грн 3% річних). На підтвердження факту перерахування коштів відповідачу позивачем надано довідку складену ТОВ ФК «ФІНЕКСПЕРТ» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ ФК «ФІНЕКСПЕРТ» та ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», згідно з якою 06.09.2021за платежем №fd25c056-8839-43f7-905c-ce5d66419583 [PERSON] , як отримувачу перераховано 1000 грн. ЕПЗ № [NUMBER] . Загальна сума заборгованості за всіма договорами становить 51526,01 грн. Позивачем не надано суду копію договору №10-01/2023 щодо відступлення права вимоги за договорами №77549934 та №2109306887537 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ Коллект Центр», обґрунтовуючи це тим, що позивач не є стороною цього договору. Норми права застосовані судом Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналіз доводів сторін, висновки суд Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Щодо вимог за Договором №555133027454 від 09.10.2020, суд вважає їх обґрунтованими, оскільки позивачем доведено факт надання коштів у розмірі 1500 грн. (квитанція №1445014655) та безперервний ланцюг відступлення права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а розрахунок заборгованості у сумі 2158,67 грн. відповідає умовам правочину. Проте в частині стягнення коштів за договорами №2109306887537 та №77549934 суд вбачає відсутність належних доказів переходу права вимоги, оскільки позивачем не надано копію договору №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права ТОВ «Коллект Центр». Посилання позивача на те, що він не є стороною цього договору, суд вважає неспроможними, оскільки позивач як професійний учасник ринку фінансових послуг та юридична особа обізнаний з вимогами цивільного процесуального законодавства щодо обов`язку доказування, а у разі неможливості самостійно надати докази, він не був позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про їх витребування згідно зі ст. 84 ЦПК України. Суд зауважує, що позивачем були надані договори відступлення прав вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «Вердикт Капітал», стороною яких він також не був, що спростовує його твердження про неможливість подання договору №10-01/2023 з технічних причин. Крім того, умови наданих позивачем договорів факторингу прямо передбачають право Фактора звертатися із запитом про отримання додаткових документів стосовно боржників, право вимоги до яких перейшло, що підтверджує реальну можливість позивача надати суду повний ланцюг правонаступництва. Відповідно до ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати обов`язку новому кредиторові до надання доказів переходу прав, а недоведеність хоча б однієї ланки у ланцюгу цесій унеможливлює встановлення законності вимог. Також за договором №2109306887537 сума відсотків 59522,76 грн. при тілі 3600 грн. є неспівмірною та суперечить ст. 3 ЦК України щодо засад справедливості й розумності, а нарахування договірних відсотків поза межами строку кредитування суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12. Таким чином, позов підлягає задоволенню лише у сумі 2158,67 грн., а в іншій частині вимог слід відмовити через недоведеність права вимоги та невірне нарахування відсотків. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, згідно з якою вони покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено лише на 4,2% від заявленої суми (2158,67 грн. із 51526,01 грн.), судовий збір підлягає стягненню у розмірі 127,18 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 16000 грн, на підтвердження якої надано договір №02-07/2024, заявку №240, акт №11, суд зазначає, що їх розмір має бути співмірним зі складністю справи та ціною позову. Враховуючи незначний обсяг задоволених вимог, типовість спору та недоведеність значної частини позову з вини позивача, суд вважає заявлений розмір витрат (4000 грн. за консультацію та 12000 грн за складання позовної заяви) надмірним і таким, що не відповідає принципу розумності, а тому стягує їх пропорційно задоволеній частині позову в сумі 672 грн.

Outcome: partial