Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №4721024 від 10.06.2024 в розмірі 33357,60 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №4721024 на суму 6000,00грн у формі електронного документа, який підписано, шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору 19749, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6000,00 грн 10.06.2024 на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-5717 Відповідача, яку Відповідачем вказано при укладенні Кредитного договору. 31.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №31/03/2025, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4721024 від 10.06.2024 на загальну суму 30417,60грн, з яких 5999,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 21417,62грн. - заборгованість за процентами, 3000,00грн. штрафні санкції. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ні на рахунки первісного кредитора, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість на загальну суму 36357,60грн, з яких 5999,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 21417,62грн. - заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором, 5940,00грн заборгованість за процентами нарахованими ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 66 календарних днів, 3000,00грн. штрафні санкції. Просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, просить в порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України зазначити в рішенні про порядок нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді від 30.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Задоволено клопотання позивача про витребування з АТ КБ «ПриватБанк» додаткових доказів. На виконання вимог ухвали судді від 30.09.2025, АТ КБ «Приват Банк» 30.10.2025 надано витребувані судом докази в справі. Позивач явку представника в судове засідання 19.12.2025 не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи без участі представника. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується відстеженнями поштових відправлень на офіційному сайті АТ «Укрпошта» та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду неврученими з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, а тому в силу положень ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи. Відзив на позов у строк встановлений судом, відповідач не подав. \~ \~ \~ \~А тому, оскільки у відповідності до положень ст.223 ЦПК України у суду відсутні перешкоди для розгляду справи у відсутності учасників справи, суд прийшов до переконання про можливість завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення за правилами ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Судом встановлено, що 10.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та відповідачем як позичальником укладено Договір №4721024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання електронного підпису та одноразового ідентифікатора 19749, 10.06.2024 о 02:08:00 год. Відповідно до пунктів 1.1.-1.3. цього договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в розмірі 6000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно п.1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; знижена процентна ставка становить 1,35% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт д о 08.07.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Клієнтом права на Знижену процентну ставку дорівнює 1.488%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 9 541,79% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8 452,62% річних (п.1.5 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 38 400,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 38 130,00 грн. (п.1.6 Договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п.2.1 Договору). З довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250401-356 від 01.04.2025 та інформації наданої АТ КБ "ПриватБанк" від 15.10.2025 №20.1.0.0./7-251014/60125-БТ вбачається, що між Товариством та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 2024-01-03. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 10.06.2024 02:10:10 на суму 6000.00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 2934f810-cf33-43e9-a7c8-4d65ee897ad9, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 47210241717974607, session ID - 025080305816. cайт торгівця - https://credit7.ua. rод авторизації - 483671, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Таким чином, з наведеного вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. З розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №4721021 від 10.06.2024 за період з 10.06.2024 по 31.03.2025 складає 30417.6 грн, з яких 5999,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 21417,62грн. - заборгованість за процентами, 3000,00грн. штрафні санкції. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Так, встановлено, що 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладеного договір факторингу № 31/03/25. У відповідності до п.1 вказаного договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт - відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому, до третіх осібБоржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з даними витягу з реєстру боржників від 31.03.2025 на підставі зазначеного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10.06.2024 №4721024 в загальному розмірі 30417,60 грн, з яких 5999,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 21417,62грн заборгованість за процентами, 3000,00грн штрафні санкції. Крім того, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» за Договором № 4721024 про надання споживчого кредиту від 10.06.2024 за 66 календарних днів (01.04.2025 - 05.06.2025) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 5940,00 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи наведене, суд вважає, що представлений стороною позивача Договір факторингу та Реєстр права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4721024 від 10.06.2024, оскільки укладаючи договір факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договорів факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять. Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за Договором №4721024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.06.2024. Однак, при визначенні розміру заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 28162,00 грн, суд не погоджується з визначеним позивачем розміром і порядком нарахування таких відсотків, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 доповнено ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1 %. Згідно п.1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договорує. Як вбачається з наданих позивачем розрахунку заборгованості, зокрема ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", загальний розмір заборгованості становить 33357,60 грн, з яких 5999,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 27357,62грн заборгованість за процентами, з яких 21417,62грн сума нарахованих процентів первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за 294 дні з 10.06.2024 по 31.03.2025 та 5940,00грн сума нарахованих процентів позивачем ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 66 календарних днів з 01.04.2025 - 05.06.2025. В той же час встановлено, що проценти за період з 21.08.2024 по 05.06.2025 нараховані за процентною ставкою 1,5 %, тобто у розмірі більшому ніж встановлений ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». А тому, враховуючи вимоги закону, розмір заборгованості за даний період підлягає перерахунку та такий за період з 21.08.2024 по 05.06.2025 становить 17339,94 грн. (5999,98грн*1,5%*289 днів), в той час, як позивачем нараховано за даний період 26007,77грн. Таким чином загальний розмір заборгованості по відсотках за користування кредитом в межах строку кредитування становить 18689,79 гривень. Відтак суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5999,98 грн та процентами, в сумі 18689,79 грн, а всього в сумі 24689,77грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків слід відмовити за безпідставністю. Щодо вимоги\~позивача про зазначити в рішенні згідно ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України порядок нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 10 статті 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Також згідно з частиною 11 статті 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченомурозділом VIIцього Кодексу. Однак відповідно до п. 18 до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку із наведеним, вимога позивача про зазначення в рішенні суду про нарахування інфляційних втрат і 3% річних, задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропрційно розміру задоволених позовних вимог в суму в розмірі 1792,95 гривень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 10000,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц та від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, яка полягала у складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №392031202 від 16.11.2022 - 5000 грн (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 1000 грн (2 год), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №392031202 від 16.11.2022 на рахунок позивача, яким є [PERSON] - 500 грн (1 година), підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №392031202 від 16.11.2022 про стягнення заборгованості за кредитним договором №392031202 від 16.11.2022 на рахунок позивача, яким є [PERSON] - 500 грн (1 година), та така становить 7000 грн, на виконання якої, адвокатом Адвокатським Бюро «Тараненко та партнери» було витрачено 6 год часу. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, заявки №10504 від 25.08.2025 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату №10504-22/09-2025 від 22 вересня 2025 р. на оплату до Договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 на суму 10000,00 грн, Ордер АІ №1999722 від 22.09.2025 на ім`я [PERSON] . Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 10000,00 грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, клопотання про витребування доказів, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial