Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] просить звільнити позивача від сплати аліментів, які стягуються за рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 23.04.2012 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі оскільки з квітня 2025 [PERSON] фактично проживає з батьком в с. Загребелля та навчається в Сосницькому ПАЛ в с-щі Сосниця Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить звільнити його від сплати аліментів на утримання [PERSON] , оскільки дочка з квітня 2025 року проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзив не подала, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, допитавши свідка, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 9 копії свідоцтва про народження). Рішенням Сосницького районного суду №2520/235/2012 від 23.04.2012 року (а.с. 14-15) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 267 грн., з 02.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З акту обстеження соціально-побутових умов складеним депутатом Сосницької селищної ради Сердюк А.Ю. 11.06.2025 року (а.с.11) вбачається, що за адресою [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7 копія витягу з реєстру територіальної громади). [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 копія витягу з реєстру територіальної громади). [PERSON] навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї Чернігівської області з 01.09.2023 по 26.06.2026. На повному державному утриманні не перебуває. Свідок [PERSON] показала, що 10.03.2025 після сварки з матір`ю [PERSON] свідок переїхала проживати до батька [PERSON] в с. Загребелля, де проживають і на час розгляду справи. Стосунки з матір`ю свідок в подальшому не підтримувала. Свідок показала, що перебуває на утриманні [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Аналізуючи вказані норми, слід зауважити, що дитина може визначати своє місце проживання, але не довільно, а з батьками, проте з ким саме з матір`ю чи батьком вона може вирішити самостійно. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що дитина [PERSON] досягла 14 років та в силу свого віку самостійно обрала місце проживання разом з батьком [PERSON] . Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 ст. 273 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. З аналізу вказаних статей вбачається, що у випадку припинення стягнення аліментів, відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У постанові від 28.09.2022 року по справі № 686/18140/21 Верховний Суд дійшов висновку, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю її утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Згідно правової позиції Верховного суду у постанові від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. Враховуючи встановлені судом обставини та їх правове регулювання, зокрема, що [PERSON] проживає з батьком - позивачем, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання [PERSON] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved