Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У грудні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, в результаті утворилась заборгованість у розмірі 70150,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2025 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 101591666 та 13.09.2021 між тими ж сторонами укладено кредитний договір № 3577063. Згідно з умовами вказаних договорів кредитодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач - повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у встановлені строки. Вказані договори були укладені в електронній формі шляхом акцепту оферти кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам: статей 205, 207, 626, 627, 638, 1054, 1055 ЦК України; статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»; статей 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Застосування одноразового ідентифікатора як електронного підпису законодавством прямо прирівнюється до власноручного підпису, а тому укладені договори є такими, що вчинені у письмовій формі та є дійсними. Доказів, які б свідчили про недійсність договорів або порушення вимог закону при їх укладенні, відповідачем суду не надано. Матеріалами справи підтверджено, що кредитні кошти були фактично перераховані відповідачу у безготівковій формі на вказані ним платіжні картки, що підтверджується: довідками про ідентифікацію договорів; платіжними документами та виписками; розрахунками заборгованості первісного та нового кредитора. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач отримав грошові кошти, а отже між сторонами виникли цивільні зобов`язання. Відповідно до статей 526, 530, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Судом встановлено, що відповідач не повернув отримані кредитні кошти, не сплатив проценти, а також інші передбачені договором платежі, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідачем не подано доказів належного виконання зобов`язань, зокрема доказів повернення кредиту чи сплати процентів. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, таке невиконання є порушенням зобов`язання та тягне настання передбачених законом і договором правових наслідків. Судом встановлено, що право вимоги за вказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договорів відступлення права вимоги (факторингу), а саме: договору № 17/12-2021-62 від 17.12.2021; договору № 28-12/2021-72 від 28.12.2021; договору № 10-01/2023 від 10.01.2023. Факт переходу прав підтверджується: договорами факторингу; актами приймання-передачі реєстрів боржників; витягами з реєстрів боржників; платіжними документами. Відповідно до статей 512, 514, 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора в обсязі, що існував на момент переходу. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є належним позивачем у даній справі. Згідно з поданими розрахунками, які суд визнає обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, загальний розмір заборгованості відповідача становить 70 150,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 60 750,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 400,00 грн - заборгованість за комісіями. Штрафні санкції, пеня, інфляційні втрати та 3% річних позивачем не заявлялися та не стягуються. Суд зазначає, що відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, а заявлений розмір вимог відповідає умовам договорів та нормам законодавства. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд визнає обґрунтованим, відповідачем не спростований, доказів його неправильності суду не подано. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, у тому числі шляхом примусового виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості або заперечень відповідача. Подані докази підтверджують наявність боргу та порушення відповідачем умов договору. Оцінюючи надані докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та 5000 грн. витрати на правничу допомогу, що відповідають принципу розумності та пропорційності.

Outcome: approved