Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі - ТОВ «Кредитсервіс») в особі представника Ушакевич Марини Петрівни, через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №240312-008 від 12.03.2024 у розмірі 80128,06 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за: сумою кредиту 25000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами 55128,06 грн. та понесених судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір №240312-008. Кредитний договір №240312-008 від 12.03.2024 було підписано [PERSON] ектронним підписом - одноразовим ідентифікатором N42778 (12.03.2024 15:25:24). Відповідно до Кредитного договору, відповідачу було надано кредит у сумі 25000,00 грн.. Відповідно до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 24% (сума одноразової комісії складає 6000,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. На банківський рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 19000,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 24%, що в грошовому еквіваленті 6000,00 грн.. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку кредитної заборгованості та виписки з особового рахунку за Кредитним договором №240312-008 від 12.03.2024, станом на 12.05.2024 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 80128,06 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 25000,00 грн. та простроченої заборгованість за процентами 55128,06 грн. Станом на дату 12.05.2024 ТОВ «Кредитсервіс» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором № 240312-008 від 12.03.2024 не погашена. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Кредитсервіс» просить суд стягнути із [PERSON] на його користь зазначену вище суму заборгованості та понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.8). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення на останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської областібули зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №240312-008, який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений у формі електронного правочину після ідентифікації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача https://recredit.ua та підписання ним (в порядку акцептування пропозиції ТОВ «Кредитсервіс») зазначеного договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора N42778. Згідно умов укладеного договору позивач ТОВ «Кредитсервіс» надав відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності кредит в сумі 25000,00 грн. шляхом його перерахування на банківський рахунок позичальника [NUMBER] , а відповідач [PERSON] зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та здійснити щомісячну плату за користування ним у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Судом встановлено, що кредитний договір укладений зі строком дії 365 днів тобто до 12.03.2025 та передбачає: сплату відповідачем за користування кредитом 12-ти щомісячних платежів у сумі по 4067,14 грн. до 12-го числа відповідного місяця включно; денна процентна ставка 0,67 %; одноразову комісію за видачу кредиту від початкової суми кредиту 24%, що становить 6000,00 грн. та утримується при перерахуванні кредиту. Як вбачається із довідки про укладення договору №12/05/-20 від 12.05.2025, 12.03.2024 на телефонний номер [PERSON] , 380955077149 о 15:24:29 год. було відправлено одноразовий ідентифікатор: N42778., який введено (відправлено) відповідачем позивачу ТОВ «Кредитсервіс» о 15:25:24 год. Відповідач своїм підписом підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування. 12.03.2024 позивачем ТОВ «Кредитсервіс» на виконання умов Договору було здійснено переказ грошових коштів в сумі 19000,00 грн. на зазначений відповідачем банківський рахунок № [NUMBER] , картка № [NUMBER] , що відповідає сумі кредиту за вирахуванням комісії (разових процентів) (24% від 25000,00 грн., що складає 6000,00 грн.). Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором №2 40312-008 від 12.03.2024, наданого позивачем ТОВ «Кредитсервіс», загальна сума заборгованості відповідача станом на 12.05.2025 складає 80128,06 грн., з яких заборгованість: по тілу кредиту25000,00 грн.; по нарахованим відсоткам за користування кредитом 55128,06 грн.. Під час судового розгляду справи відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77,78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним 12.03.2024 кредитного договору та отримання за ним кредитних коштів у зазначеному вище розмірі. Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом (повністю або частково) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду також надано не було. Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні. Виконуючи приписи ст. 264, ч.4 ст. 265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що кредитний договір № 240312-008 від 12.03.2024, був підписаний [PERSON] після її ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача https://recredit.ua за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора: U55487. В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання ним одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №132/1006/19. Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «Кредитсервіс» щодо здійснення саме [PERSON] електронного підпису кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора N42778 суду надано не було. Згідно положень ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що згідно умов укладеного [PERSON] кредитного договору №240312-008 від 12.03.2024, останній отримав від ТОВ «ФК «Кредитсервіс» в якості кредиту грошові кошти в сумі 25000,00 грн., однак своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення кредиту та сплати щомісячних процентів за користування ним не виконувва належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 80128,06 грн., з якої: 25000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 55128,06 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Наведений позивачем ТОВ «Кредитсервіс» розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору щодо розміру та строку сплати відповідачем передбачених ним платежів, в тому числі і щомісячних процентів за користування кредитом після закінчення строку дії договору з огляду на наступне. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №149/1499/18 (пункти 35, 37), правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Згідно правового висновку, викладеного в п.118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Судом встановлено, що сторонами було погоджено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії Договору, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якими встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором, в тому числі не спростовано наданого ТОВ «Кредитсервіс» розрахунку заборгованості та її розміру. Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору №240312-008 від 12.03.2024. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов`язань за кредитним договором №240312-008 від 12.03.2024, щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитними коштами) та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Кредитсервіс» заборгованості за вказаним вище кредитним договором в загальному розмірі 80128,06 грн.. Щодо розподілу судових витрат. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, та

Outcome: approved