Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29 липня 2024 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що вона є власником частки житлового будинку з приналежним майном, що знаходиться по [ADDRESS] , на підставі договору дарування, укладеного 24 лютого 1989 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого секретарем виконавчого комітету Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. від 24 лютого 1989 року за реєстр. № 6. У зв`язку з втратою оригіналу договору дарування позивачка не може провести державну реєстрацію речових прав на дане нерухоме майно. Окрім того, рідна сестра позивачки [PERSON] незаконно заволоділа її сараєм (літера «Е»), літньою кухнею (літера «Є») та огорожею № 2, та зареєструвала 04 квітня 2024 року право власності на них як на баню, житловий будинок та огорожу № 1 за іншою адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого порушила її право власності. Відповідачка [PERSON] не подала відзиву на позовну заяву, однак подала заяву від 27 січня 2025 року, в якій просила застосувати наслідки спливу позовної давності, закрити провадження в частині визнання права власності на нерухоме майно, а в іншій частині позову відмовити, та письмові пояснення у формі заяви від 12 березня 2025 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] не подав пояснення щодо позову, проте подав заяву від 08 травня 2025 року, в якій просив закрити провадження у справі в частині визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю предмету спору, а в іншій частині позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області подала заяву від 05 вересня 2024 року № 1089/02-18/24, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Стрийська міська рада не подала пояснення щодо позову. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Горох В.В. не з`явились в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року. Проте представник позивачки адвокат Горох В.В. подав клопотання від 22 грудня 2025 року про розгляд даної справи за відсутності позивачки та її представника, в якому висловив підтримання позовних вимог з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] не з`явились в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року. Однак вона подала до суду заяву від 27 січня 2025 року, в якій просила розглянути дану справу за її відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] , не з`явився в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час судового засідання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Стрийської міської ради не з`явився в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час судового засідання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Ухвалою від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі № 453/1280/24 та призначено підготовче засідання на 10 вересня 2024 року об 14 год. 30 хв. Ухвалою від 10 вересня 2024 року витребувано у Козівській сільській раді Стрийського району Львівської області належним чином завірену копію повної облікової картки об`єкта погосподарського обліку с. Орява № 01-0238-1 за 2021-2025 роки щодо домогосподарства по [ADDRESS] , із зазначенням року завершення будівництвом житлового будинку; у Стрийській міській раді належним чином завірену копію реєстраційної справи №2913230546100, сформованої в електронній та паперовій формах державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Кубай Володимиром Романовичем після відкриття розділу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2913230546100). Ухвалою від 10 вересня 2024 року відкладено підготовче засідання у даній справі на 12 грудня 2024 року об 12 год. 00 хв.. Ухвалою від 28 січня 2025 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті на 19 березня 2025 року об 10 год. 30 хв. Суд, розглянувши справу, дослідивши та надавши належну оцінку зібраним у справі письмовим доказам, дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] набула право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, укладеного 24 лютого 1989 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого секретарем виконавчого комітету Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. від 24 лютого 1989 року за реєстр. № 6, що підтверджується засвідченою копією договору дарування від 24 лютого 1989 року № 6, особовим рахунком № [NUMBER] з погосподарської книги с. Орява станом на 1986-1990 роки, обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку с. Орява № 01-0139-1 на 2021-2025 роки. Іншим власником частки житлового будинку з приналежним майном є батько позивачки [PERSON] , про що свідчить облікова картка об`єкта погосподарського обліку с. Орява № 01-0138-1 на 2021-2025 роки. Родинні відносини позивачки з батьком [PERSON] стверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 24 квітня 1970 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] № 00016295974 від 09 лютого 2016 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серія [NUMBER] від 13 грудня 2007 року. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Стрийського МБТІ від 18 березня 2024 року, загальна площа житлового будинку (літера А-1), який знаходиться по [ADDRESS] , складає 85 кв.м, з неї житлова 31,8 кв. м. Приналежним майном до нього є господарські будівлі сарай (літера Б), сарай (літера В), сарай (літера Г), вбиральня (літера Д), сарай (літера Е), літня кухня (літера Є) та господарські споруди колодязь №1, огорожа №2. В Схематичному плані технічного паспорта зафіксовано, що даний житловий будинок та господарські будівлі сарай (літера Е), літня кухня (літера Є) загороджені огорожею № 2 і знаходяться на одній прибудинковій території площею забудови 223 кв.м. Відомості про проведення технічної інвентаризації внесено до Реєстру будівельної діяльності, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІ01:7880-9614-7908-3739 від 18 березня 2024 року. Згідно довідки Стрийського МБТІ від 29.10.2024 № 2623 житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , збудований в 1966 році/1991 році, є придатним для проживання та не являється об`єктом самочинного будівництва. Господарські будівлі сарай (літера Е) та літня кухня (літера Є) збудовані, відповідно, в 1969 році та 1975 році, а сарай (літера Б), сарай (літера В), сарай (літера Г), вбиральня (літера Д) побудовані в 1991 році. Інвентаризаційна вартість цього нерухомого майна становить 420 855 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Оригінал другого примірника договору дарування, посвідченого секретарем виконавчого комітету Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. від 24 лютого 1989 року за реєстр. № 6, втрачено, про що розміщено відповідне оголошення в друкованому виданні Бойківська думка від 30.04.2024 № 3. У зв`язку з цим позивачка не може зареєструвати речове право на частку вище зазначеного нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З матеріалів перевірки, проведеної відділенням поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за заявою [PERSON] від 13 травня 2024 року, вбачається, що між позивачкою та її рідною сестрою [PERSON] існує спір щодо господарських будівель сараю (літера Е) та літньої кухні (літера Є), які збудовані, відповідно, в 1969 році та 1975 році. Згідно копії реєстраційної справи № 2913230546100 від 09 квітня 2024 року, наданої Стрийською міською радою на вимогу суду, за відповідачкою [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок (літера А-1) з підвалом (літера а1), верандою (літера а2), загальною площею 20,7 кв.м, з господарською будівлею банею (літера Б) та господарською спорудою огорожею № 1 за адресою: [ADDRESS] . Державна реєстрація речового права на дане нерухоме майно проведена державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Кубай Володимиром Романовичем 04 квітня 2024 року за номером відомостей про речове право 54481389 на підставі: Виписки з погосподарської книги с. Орява від 27 березня 2024 року № 47, виданої старостою сіл Орява, Погар Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Ольгою Мигович; довідки від 08 березня 2024 року № 33, виданої старостою сіл Орява, Погар Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Ольгою Мигович; технічного паспорта (Витягу з ЄДЕССБ) від 16 березня 2024 року № ТІ01:4930-1466-4898-2970. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 квітня 2024 року № 373355425, сформованої державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Кубай В.Р., яка міститься в реєстраційній справі № 2913230546100 від 09 квітня 2024 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку з відповідним кадастровим номером для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] відсутні. Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки (форма № 1), наданої Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області на вимогу суду, головою домогосподарства, номер об`єкта погосподарського обліку 01-0238-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , яка зареєстрована на території даного населеного пункту 01 травня 2024 року. За даним домогосподарством рахується житловий будинок загальною площею 20,7 кв.м, 1991 року побудови. Відомості про розмір та кадастровий номер земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку відсутні. Листом Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 07.05.2024 № 576/02-18/24, наданого на адвокатський запит адвоката Гороха В.В. від 26 квітня 2024 року № 49, підтверджено, що 08 березня 2024 року засідання виконавчого комітету Козівською сільською радою не проводилось. Отже, довідка від 08 березня 2024 року № 33 видана старостою сіл Орява, Погар Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Ольгою Мигович без рішення виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про присвоєння житловому будинку адреси: [ADDRESS] . Відповідно до листа Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 12 серпня 2024 року № 977/02-18/24, наданого на адвокатський запит адвоката Гороха В.В. від 29 липня 2024 року № 73, домогосподарство [PERSON] [ADDRESS] , відноситься до першого типу об`єкта (код 1) до погосподарського обліку с. Орява з 01 травня 2024 року. Відтак, Виписка з погосподарської книги с. Орява від 27 березня 2024 року № 47 видана старостою сіл Орява, Погар Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Ольгою Мигович ще до часу реєстрації домогосподарства [PERSON] за номером об`єкта погосподарського обліку 01-0238-1, яка проведена 01 травня 2024 року. Такі обставини свідчать про недостовірність довідки від 08 березня 2024 року № 33 та Виписки з погосподарської книги с. Орява від 27 березня 2024 року № 47, що видані старостою сіл Орява, Погар Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Ольгою Мигович. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 червня 2024 року, долученого до матеріалів даної справи в судовому засіданні від 12 грудня 2024 року, прокурором самостійно виявлено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 358 КК України, по факту внесення неправдивих відомостей до документу Козівської сільської ради про присвоєння адреси закінченому будівництвом об`єкту за попередньою змовою групою осіб при виготовленні документів на проведення державної реєстрації речових прав на житловий будинок по [ADDRESS] , за [PERSON] . На підставі цих відомостей зареєстровано кримінальне провадження за № 42024142330000072 від 24.06.2024. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1, ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набуто правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. В ч.3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень прописано, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з п.1 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Підпунктом 2 п.1, підпунктом 1 п.29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5 (чинної станом на 24 лютого 1989 року) (далі-Інструкція), визначено, що у відповідності зі ст. 14 Закону Української РСР Про державний нотаріат у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. Службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму. Відповідно до діючого законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 559/375/16-ц, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на те що, позивачкою набуте право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого секретарем виконавчого комітету Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. від 24 лютого 1989 року за реєстр. № 6, який є укладеним і не визнаний недійсним в судовому порядку, та записів у погосподарській книзі с. Орява, то речові права на вказане нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними. Відтак право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яке набуто позивачкою [PERSON] в законний спосіб, підлягає визнанню у зв`язку з втратою договору дарування відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України. В частині позову про визнання права власності на нерухоме майно строку позовної давності позивачкою не пропущено, оскільки строки позовної давності на позови, які подані з підстав, передбачених ст 392 ЦК України, не застосовуються, що узгоджується із сталою судовою практикою Верховного Суду. Згідно з ч.2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Абзацом 2 ч.3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Відповідно до ст. 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Згідно з п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 № 553) державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Якщо у відомостях про адресу завершеного будівництвом об`єкта, передбаченого цим пунктом, відсутні необхідні реквізити адреси, передбачені ч.4 ст. 26-3 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, застосовуються пункти 77 або 79 цього Порядку. Якщо у відомостях про завершений будівництвом об`єкт, передбачений цим пунктом, відсутні необхідні відомості про нерухоме майно, передбачені п.29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 86, ст. 3145; 2018 р., № 52, ст. 1827), застосовується пункт 77 цього Порядку в частині отримання відомостей про технічні характеристики завершеного будівництвом об`єкта. В п.5, п.6, п.8 розділу I. Загальні положення Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56 (далі Інструкція), зазначено, що погосподарський облік у місцевих радах ведуть по кожному населеному пункту окремо за такими формами первинної облікової документації: форма № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" (далі - форма № 1) - передбачена для ведення погосподарського обліку в місцевих радах, по кожному сільському населеному пункту.Форми погосподарського обліку заповнюють один раз. Надалі інформацію, що занесена до них, оновлюють, уточнюють, доповнюють у порядку й у строки, встановлені цією Інструкцією. Основними інформаційними джерелами погосподарського обліку є: будь-які документальні свідчення щодо об`єкта погосподарського обліку: паспорти, свідоцтва, земельно-кадастрова документація, правовстановлюючі документи, рішення органів виконавчої влади й органів самоврядування будь-якого рівня, письмові заяви громадян тощо; усні повідомлення, заяви громадян; наочна інформація, отримана під час суцільних обходів і перевірок. Згідно з п. 1, п. 2 розділу ІІ. Об`єкти по господарського обліку Інструкції об`єктами погосподарського обліку (далі - об`єкт ПГО) є домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту разом із нерухомістю, якою воно володіє або користується, - перший тип об`єкта (код - 1). Номер об`єкта погосподарського обліку (далі - номер ПГО) - унікальний номер, який присвоюють кожному об`єкту погосподарського обліку один раз при його включенні до погосподарського обліку та який зберігається за ним допоки об`єкт не буде виключено з обліку. Номер ПГО складається із семи цифр, перші дві з яких є порядковим номером населеного пункту в межах місцевої ради, наступні чотири цифри є порядковим номером об`єкта ПГО в межах населеного пункту, остання - кодом типу об`єкта. Для уникнення дублювання порядкових номерів населені пункти в межах місцевої ради нумерують, розташувавши їх за алфавітним порядком. Об`єкти ПГО у населеному пункті групують за вулицями і здійснюють їх наскрізну нумерацію в межах населеного пункту за територіальним принципом у порядку зростання номерів будинків незалежно від типу об`єкта. За будь-яких змін, що відбуваються з об`єктом ПГО протягом його перебування на обліку, в його номері може змінюватися тільки остання цифра - код типу об`єкта. Порядковий номер об`єкта ПГО у межах місцевої ради (перші шість цифр його номера) не змінюється. Порядкові номери об`єктів ПГО, що вивільняються через виключення об`єктів з погосподарського обліку, надалі не використовують. Відповідно до п. 1, п. 2, п. 5 розділу ІІІ. Включення об`єкта до погосподарського обліку Інструкції до погосподарського обліку включають об`єкти, які відповідають визначенню, наведеному в пункті 1 розділу ІІ цієї Інструкції. Об`єкт першого типу - домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту - включають до погосподарського обліку за фактом реєстрації місця проживання його членів (або хоча б одного з його членів) на території населеного пункту. Домогосподарство, члени якого прибули на територію населеного пункту після перезакладення документів погосподарського обліку і зареєстрували своє місце проживання/перебування в ньому, включають до погосподарського обліку за письмовою чи усною заявою голови такого домогосподарства з моменту здійснення ним повідомлення. За змістом ст. 26-3 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса не присвоюється будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною. У разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської ради, адреса присвоюється рішенням виконавчого органу сільської ради, яке оприлюднюється на своєму офіційному веб-сайті. Інформацію про присвоєння адреси сільська рада вносить до Реєстру будівельної діяльності. Підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є , серед іншого, поділ закінчених будівництвом об`єктів . З огляду на вище наведені норми матеріального права, суд дійшов до висновку, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яка проведена на ім`я [PERSON] державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Кубай Володимиром Романовичем від 04 квітня 2024 року за номером відомостей про речове право 54481389 на підставі вищевказаних недостовірних документів, за відсутності документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію речового права на земельну ділянку для обслуговування такого об`єкта будівництва, за відсутності рішення виконавчого комітету Козівської сільської ради про присвоєння адреси вказаному житловому будинку та документів, які б підтверджували поділ житлового будинку [ADDRESS] з приналежністю, є незаконною, внаслідок чого позивачку [PERSON] позбавлено права спільної часткової власності на сарай (літера Е), літню кухню (літера Є) та огорожу № 1, що розташовані по [ADDRESS] . Тому така державна реєстрація речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , підлягає скасуванню. Позицію відповідачки [PERSON] , викладену в її заявах від 27 січня 2025 року, від 12 березня 2025 року, та аргументи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] , викладені в його заяві 08 травня 2025 року, суд оцінює критично, оскільки вони не ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не узгоджуються із змістом чинного законодавства України та судовою практикою Верховного Суду. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 (пункти 88, 89), посилаючись на правову позицію Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду в постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 822/551/18, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до постановлення вироку в межах кримінального провадження протокол допиту під час досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві. При цьому апеляційний суд урахував висновок Верховного Суду в указаній вище постанові про те, що ч.4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим такий висновок Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду. Виходячи з цієї правової позиції Великої Палати Верховного Суду, суд визнає копію протоколу допиту свідка [PERSON] від 15 листопада 2024 року, доданого до клопотання відповідачки [PERSON] від 29 квітня 2025 року, неналежним доказом, так як показання свідка надані слідчому поліції до постановлення вироку у кримінальному провадженні за № 42024142330000072 від 24 червня 2024. Тому суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями свідка [PERSON] , наданими слідчому поліції, і посилатися на них. Твердження третьої особи [PERSON] щодо не підписання ним договору дарування, посвідченого секретарем виконавчого комітету Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. від 24 лютого 1989 року за реєстр. № 6, не заслуговує на увагу, оскільки в договорі дарування зі сторони дарувальника та сторони обдаровуваної проставлені підписи, доказів про підроблення підпису [PERSON] не надано. Окрім того, суд звертає увагу на те, що згідно особового рахунку № [NUMBER] з погосподарської книги с. Орява станом на 1986-1990 роки до складу домогосподарства по [ADDRESS] , входили один житловий будинок, сарай, літня кухня, кучка, веранда та земельна ділянка площею 0,30 га. В графі Додаткові відомості особового рахунку № [NUMBER] прописано, що частки житлового будинку належить [PERSON] згідно договору дарування. При цьому в погосподарській книзі від імені голови домогосподарства щорічно проставлені підписи [PERSON] , що вказує на обізнаність третьої особи [PERSON] щодо належності частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , його дочці [PERSON] на підставі договору дарування. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved