Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (надалі по тексту ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 27.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено в електронному вигляді Договір № 4423944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Кредитний договір), на виконання якого [PERSON] отримала від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитні кошти в сумі 8000 грн на платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано під час укладання договору. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед кредитором. 25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було укладено Договір факторингу № 25/11/2024, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 45336,15 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 5079,82 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 28699,74 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 11556,59 грн. Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконала свої обов`язки за кредитним договором, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» вказані суми заборгованості, а також судові витрати, які складаються з витрат на судовий збір у розмірі 2422,40 грн, та витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. Окрім того, представник позивача просив, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відзив на позов відповідач до суду не подала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути без участі позивача, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини неявки суду не повідомила. ІІІ. Процесуальні дії у справі 23.09.2025 відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказу. 22.12.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 27.02.202 4 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4423944 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (а.с. 65-73). Вказаний договір був підписаний 27.02.2024 о 09:53:39 год. [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису 73373. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 8000 грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 364 днів: з 27.02.2024 по 25.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 26 днів. На пільговий строк 26 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 2,5 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка відповідно до п. 1.3. договору є графіком платежів, кількість днів 364, дати платежів з 27.02.2024 по 24.02.2025, сума платежу за розрахунковий період 27.02.2024 становить 1500 грн, а в решту визначених дат платежів 4355 грн, проценти за користування кредитом 72800 грн, реальна річна процентна ставка 125918,39 %, загальна вартість кредиту 80800 грн (а.с. 80). Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Згідно з п. 1.5.1 договору реальна річна процентна ставка за стандартної процентною ставкою за весь строк кредиту складає 125918,39 % річних. Згідно з п. 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 80800 грн. Окрім того, умови кредитного договору викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 31209 (а.с. 65 67). Згідно з Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 27.02.2024, від 05.03.2024, від 21.03.2024, від 13.04.2024 [PERSON] вносила кошти на погашення заборгованості, проте, кошти вносила з порушенням строків, та у розмірі, меншому, ніж визначено графіком платежів (а.с. 92 95). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 8000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Відповідно до довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» № 20241219-163 від 19.12.2024 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 27.02.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 8000 грн на платіжну карту [NUMBER] (а.с. 106). Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251001/9510-БТ від 06.10.2025 на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] (рахунок IBAN [NUMBER] ), на яку 27.02.2024 було здійснено переказ коштів в сумі 8000 грн (а.с. 146). 25.11.2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, які належать ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Перелік Боржників зазначено в Реєстрі Боржників Додатку № 1 до Договору (а.с. 34 - 43). Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 під № 281 значиться боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , кредитний договір № 4423944 (а.с.118- 119). Обов`язки, передбачені кредитним договором № 4423944 від 27.02.2024 відповідач не виконує, а тому має заборгованість в розмірі 45336,15 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 5079,82 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 28699,74 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 11556,59 грн. Розрахунки заборгованості за кредитним договором проведені первинним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем в межах строку дії кредитного договору № 4423944 від 27.02.2024. Згідно з розрахунками, відповідачем внесено на 2920,18 грн на погашення заборгованості за тілом кредиту, та 6973,11 грн на погашення заборгованості за процентами (а.с. 120 127). Дані обставини підтверджуються: копією договору № 4423944 від 27.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту; копією паспорта споживчого кредиту від 27.02.2024; листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251001/9510-БТ від 06.10.2025; копією договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024, витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу; копією договору № РК-П-19/03-01 від 12.03.2019 про переказ коштів, укладеного між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»; копією договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»; копією повідомлення ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» від 26.11.2024 про повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами; розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4423944 від 27.02.2024; копією договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024; копіями платіжниї інструкцій до договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024; статутом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». V. Оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки кредитний договір № 4423944 від 27.02.2024 підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, тому такі договори укладені з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд визнає надані позивачем розрахунки заборгованості за договором № 4423944 від 27.02.2024 належними та допустимими доказами заборгованості відповідача [PERSON] . Судом у даній справі встановлено, що кредитором ТОВ «Лінеура Україна», на виконання договоріу № № 4423944 від 27.02.2024, укладеного з [PERSON] , надано відповідачу кредитні кошти, які вона не повернула, узгоджені договором проценти не сплатила, та має за цим договором заборгованість у розмірі 45336,15 грн, з яких: 5079,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 40256,33 грн заборгованість за процентами (28699,74 + 11556,59 грн). Відповідач альтернативного розрахунку заборгованості, на заперечення наявності заборгованості у розмірі 45336,15 грн не надала. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно з долученими до позовної заяви доказами, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшли права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 4423944 від 27.02.2024, за якими [PERSON] є позичальником. Таким чином, враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 4423944 від 27.02.2024, суд доходить висновку, що позов ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підлягає задоволенню, та з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», яке є правонаступником кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 4423944 від 27.02.2024 у розмірі 45336,15 грн. Стосовно вимоги представника позивача про встановлення поряду виконання рішення суду, відповідно до якого нарахування 3 % річних та індексу інфляції слід здійснювати з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення суду в частині задоволеної суми заборгованості, і стягнення з відповідача на користь позивача отриманої суми інфляційних втрат і 3% річних, суд зазначає таке. Статтею 265 ЦПК України урегульовано зміст рішення суду, відповідно до частини десятої якої, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. При цьому, вказана стаття є нормою процесуального права, оскільки розміщена в процесуальному законі і, до того ж, не містить імперативного характеру. У відповідних нормах матеріального права таке положення не зафіксоване, а тому у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів до моменту виконання судового рішення. Отже, конструкція вказаної норми надає право суду зазначити нарахування відповідних відсотків, а не обов`язок. Виходячи з матеріалів справи, суд не вбачає підстав встановлювати у рішенні суду нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду, в той же час позивач не позбавлений права звернутись в майбутньому до суду з позовом до такої особи про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків внаслідок невиконання рішення суду, у разі його несвоєчасного виконання. VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача, на підтвердження понесених ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» витрат на правничу допомогу, долучив до матеріалів справи: копію рахунку на оплату по замовленню № 4423944-2025 від 20.07.2025 (а.с. 103); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5972/10 (а.с. 59); копію заявки № 4423944 від 21.04.2025 про доручення ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» адвокату Дідуха Є.О. про надання послуг по справі про стягнення заборгвоаності за кредитними договором № 4423944 від 27.02.2024, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с. 98 99); копію договору № 10/08-2024 -А про надання правової допомоги, укладеного 01.08.2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с. 23 - 25); копію детального опису робіт (наданих послуг) № 4423944 від 11.08.2025; копію акта № 4423944 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/08-2024-А від 01.08.2024 (а.с. 96); згідно з яким сума гонорару складає 10000 грн, та підлягає оплаті клієнтом протягом 30 днів з моменту набуття рішенням суду першої інстанції у справі законної сили. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому, переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, відсутність склвадених процесуальних документів після відкриття провадження (відповіді на відзив, заяв, чи клопотань) слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн, який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved