Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Євича С. П. звернулася до суду з позовом про визнання права власності, в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 грудня 1996 року їй на праві особистої власності належить житловий будинок під [ADDRESS] . У Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за позивачем лише земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,0694 га, кадастровий номер: 441245900:03:002:0187, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підставою є державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯИ 687827, виданий 12 березня 2012 року, орган видачі: Управління Держкомзему у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Позивач з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернувся до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права йому було відмовлено з підставнеподання заявником чи неотримання реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронної формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстроване речові права до 01 січня 2013 року. У зв`язку з чим просив визнати за [PERSON] право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 15 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження, витребувано письмові докази у позивача. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивач подав заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, що на момент початку призначеного судового засідання виявилося неможливим через відсутність електропостачання та інтернет зв`язку, у зв`язку з чим судове засідання проведено у їхню відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого. 26 вересня 2024 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 3984-IX від 19 вересня 2024 року, якою перейменовано район і три населених пункти Сєвєродонецької територіальної громади, зокрема, Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район, місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. 18 червня 2025 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 4483-IX від 05 червня 2025 року, якою селище Метьолкіне Сіверськодонецького району Луганської області перейменовано на селище Метьолчине. Судом установлено, що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 грудня 1996 року позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними побудовами під [ADDRESS] . Як зазначено у Договорі, відповідно до довідки Сєвєродонецького бюро технічної інвентаризації від 24 грудня 1996 року за № 3209, на земельній ділянці, невстановленої площі, розташовані: А-1Ж-а, а житловий будинок, дерев`ян., обкладений цеглою, житловою площею 17,5 кв. м, Б літня кухня, П погріб, К сарай, У вбиральня, № 1-3 огорожа, № 465 побудови. Договір посвідчено 25 грудня 1996 року Сердюк Н. І. старшим державним нотаріусом Сєверодонецької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 6296. Договір містить Реєстраційний напис на документі про право особистої власності Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчений підписом начальника та печаткою Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області про реєстрацію права приватної особистої власності на зазначений у договорі будинок під № 7 за [PERSON] , записаний у реєстрову книгу за реєстровим № 182 03 лютого 1997 року (а.с. 30). У Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстроване право власності на земельну ділянку, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,0694 га, кадастровий номер: 441245900:03:002:0187, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підставою є державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯИ 687827, виданий 12 березня 2012 року, орган видачі: Управління Держкомзему у м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с. 31, 32, 33). Зазначені Договір купівлі-продажу житлового будинку, Витяг з ДРРП щодо земельної ділянки та Державний акт на право власності на земельну ділянку надані суду у засвідчених приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящук Д. О. копіях, відповідно до посвідчувального напису нотаріус засвідчує вірність копії оригіналу, в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, не застережених виправлень або інших особливостей не виявлено. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Сокоренко В. М. від 05 вересня 2025 року № 80700363 позивачеві відмовлено у проведені реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, з підставнеподання заявником чи неотримання реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронної формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстроване речові права до 01 січня 2013 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Наданий позивачем реєстраційний напис на документі про право власності, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації будинку. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірний будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірний будинок у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності, у зв`язку з чим, заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved