Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 19.12.2023 позивач та відповідач уклали кредитний договір №1318-5214. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Згідно з умовами даного договору сума кредиту становить 10000,00 грн, строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,5% в день, стандартна ставка відсотків 3% в день. Також, додатковою угодою №1 від 29.12.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії №1318-5214 від 19.12.2023 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000,00 грн. Крім того, додатковою угодою №2 від 30.01.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1318-5214 від 19.12.2023 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3200,00 грн. Разом з тим, [PERSON] не виконує умови договору щодо його повернення, що призвело до виникнення у неї заборгованості у розмірі 87959,91 грн. Крім того, позивачем було прийнято рішення про можливість часткового списання відповідачу заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 20393,79 грн. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 67566,12 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.10.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач отримала ухвалу суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, однак таким правом не скористалась. Будь-яких заяв, клопотань та заперечень суду не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~ст.\~638\~ЦК\~України\~визначено,\~що\~договір\~є укладеним,\~якщо\~сторони\~в належній\~формі\~досягли\~згоди з\~усіх\~істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 19.12.2023 між позивачем та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1318-5214. Загальний розмір кредиту становить 10000,00 грн. (п.4.1). Строк повернення кредиту 300 календарних днів, до 13.10.2024 (п.4.12). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промоставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою) (п.4.10). Реальна річна відсоткова ставка становить 572465,00% (п.4.13). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.6). Також у реквізитах сторін зазначено номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] . Крім того, пунктом 3.1 вказаного вище договору визначено, що цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Також, пунктом 3.10. передбачено, що укладаючи цей договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та Правил. \~ \~ \~ \~Порядок звернення за отриманням фінансового кредиту, порядок надання фінансового кредиту та порядок нарахування відсотків, повернення кредиту передбачено у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) затверджені наказом №90-П від 14.12.2023 директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». \~ \~ \~ \~До позовної заяви позивачем також приєднано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти, а також приєднано Таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором №1318-5214 (Графік платежів за договором). \~ \~ \~ \~Вказаний вище договір про відкриття кредитної лінії, правила відкриття кредитної лінії, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем 19.12.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. \~ \~ \~ \~Крім того, 29.12.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1318-5214. Відповідно до умов вказаної угоди кредитодавець та позичальник підтвердили, що на момент її укладення заборгованість відповідача перед позивачем становить 7000,00 грн. за тілом кредиту та 350,00 грн. сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом (п.1). Кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором (п.2). Кредитодавець зобов`язався надати у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 10000,00 грн., яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (п.2.3). Додаткові грошові кошти у кредит за цією додатковою угодою надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми (п.2.5). \~ \~ \~ \~До вказаної вище додаткової угоди позивачем також приєднано Таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором №1318-5214 з урахуванням внесених змін до договору. \~ \~ \~ \~30.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1318-5214. Відповідно до умов вказаної угоди кредитодавець та позичальник підтвердили, що на момент її укладення заборгованість відповідача перед позивачем становить 6733,06 грн. за тілом кредиту та 2356,62 грн. сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом (п.1). Кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором (п.2). Кредитодавець зобов`язався надати у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3200,00 грн. Після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 9933,06 грн., яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (п.2.3). Додаткові грошові кошти у кредит за цією додатковою угодою надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми (п.2.5). \~ \~ \~ \~Також, до вказаної вище додаткової угоди позивачем також приєднано Таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором №1318-5214 з урахуванням повторного внесення змін до договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон). Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з\~статтею 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законом України «Про електронну комерцію»\~та\~Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до частини третьої\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), з урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 у справі №524/5556/19, від 28 квітня 2021року у справі №234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі №234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2,5 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Пунктом 4.6. вказаного вище кредитного договору передбачено, що Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Аналогічні положення містяться і в пункті 5.5. Правил відкриття кредитної лінії. Відповідач при\~укладення договору\~кредиту вказав\~відомості про\~особистий електронний\~платіжний засіб,\~а саме\~№ [NUMBER] . Як доказ\~перерахування кредитних\~коштів відповідачу\~позивач надав\~довідку про\~перерахування суми\~кредиту №1318-5214\~від 19.12.2023,\~відповідно до\~якої ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» здійснило\~перерахування коштів\~у розмірі\~10000,00\~грн.,\~3000,00\~грн.\~та 3200,00\~грн.\~через платіжну\~систему LiqPay\~на банківську\~картку № [NUMBER] ,\~платежі № [NUMBER] ,\~ [NUMBER] \~та [NUMBER] .\~Також,\~позивачем надано\~до суду\~вказані квитанції\~з платіжної\~системи LiqPay\~№ 2405647802, 2409550554 та 2420283636. За відсутності заперечень зі сторони відповідача, що вказаний номер банківської картки дійсно належить їй, а також те, що вона зазначила ці відомості під час укладення договору кредиту, суд не вбачає підстав піддавати сумніву таку обставину. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З розрахунку заборгованості за договором слідує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 19.09.2025 виникла заборгованість в розмірі 87959,91 грн., яка складається: заборгованості за основним боргом у розмірі 9933,06 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 78026,85 грн. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Відповідач не надала суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 08 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц визначено, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У постанові від 02 липня 2020 року в справі №753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору, а тому є належним доказом. Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі договору №1318-5214 від 19.12.2023 отримала кредитні кошти у загальному розмірі 16200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та відсотків не виконує, чим істотно порушує умови укладеного договору. Крім того, обґрунтовуючи свій позов позивач зазначив, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику (віповідачу) за нарахованими процентами у сумі 20393,79 грн. Враховуючи викладене, просив суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме 67566,12 грн., яка складається з простроченої заборгованості в розмірі 9933,06 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 57633,06 грн. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини і враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. При цьому, суд задовольняє вимоги позову в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved