Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 232 грн 30 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 8 422 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.07.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 657113, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15 000 грн 00 коп.. 28.08.2023 згідно з умов договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 657113 від 13.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 14 232 грн 30 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 9 070 грн 49 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 5 163 грн 81 коп.. 18.08.2025 ухвалою суду позовна заява залишалася без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України. 20.08.2025 недоліки позовної заяви усунені представником позивача. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.08.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-20 год. 20.10.2025. В подальшому судове засідання відкладалося на 09-20 год. 24.11.2025, 09-10 год. 22.12.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Копія ухвали, судова повістка направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти від 04.09.2025 без зазначення причини повернення, та з відміткою від 12.12.2025 адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, при позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України немає перешкод для судового розгляду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного: Суд установив, що 13.07.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 657113, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15 000 грн 00 коп., строком на 365 днів з кінцевим терміном повернення 13.07.2022, зі сплатою процентів у розмірі 25 % в день (925% річних) за перший день користування кредитом, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня включно й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 12 000 грн 00 коп., в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 28.08.2023 згідно з умов договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 657113 від 13.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Відповідач користувався коштами позивача, однак належним чином не повертав кредит та не сплачував проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14 232 грн 30 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 9 070 грн 49 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 5 163 грн 81 коп.. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено, що кредитор зобов`язується надати кошти боржнику, а останній зобов`язується повернути їх та сплатити проценти за користування. При цьому боржник має виконати свої зобов`язання належним чином та у строк. Боржник коли не виконав свої обов`язки порушив права кредитора.За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 14 234 грн 30 коп.. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України) Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 42649746 від 01.01.2025 про надання правової допомоги укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І.М.; акт про підтвердження факту надання правової допомоги № 677113 від 30.05.2025 на загальну суму 6 000 грн 00 коп., детальний опис робіт на загальну суму 6 000 грн 00 коп., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Лівак І.М.. Зі справи вбачається, що судовий розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання, однак сторони не приймали участь у судовому засіданні, справа не викликала складності. Після відкриття провадження позивачем не надавалося додаткових доказів та не заявлялося жодних клопотань. Тобто вбачається, що послуга адвоката фактично надана при підготовці позовної заяви та подачі її суду. Сума заявленого позову становить 14 234 грн 30 коп., а розмір витрат 6 000 грн 00 коп., тобто пропорція витрат становить майже половину ціни позову. Зазначена сума витрат є непропорційною та занадто завищеною. Зі змісту позовної заяви й доданих доказів вбачається, що спір з відповідачем виник у зв`язку з наданням кредиту. Неповернення кредиту є певною мірою ризиком для кредитора. Укладаючи договір кредитор може передбачать невиконання зобов`язання боржником. Подача позову до відповідача за невиконання умов договору не можна вважати якоюсь несподіваною чи виключною ситуацією яка потребує зусиль для захисту порушеного права, якщо порівнювати з захистом прав у деліктних правовідносинах тощо. З наведеного слід зробити висновок, що підготовка до цієї справи не потребує значних зусиль, як то по ресурсах так і по збору доказів. Така діяльність є системною та дозволяє використовувати вже сформовану позовну заяву у якій слід тільки змінити відомості по кожному відповідачу. При розподілі витрат суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Ураховуючи наведене у сукупності суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 6 000 грн 00 коп. є завищеним та непропорційним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті про отримання правової допомоги від 30.05.2025 на загальну суму 6 000 грн 00 коп., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 3 000 грн 00 коп. Підстав для стягнення з відповідача ще 3 000 грн 00 коп. суд не вбачає. Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.. На підставі зазначеного і

Outcome: approved