Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

03 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підтвердження своїх позовних вимог зазначила, що 26 жовтня 2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Зіньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час, шлюб має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало втрата почуття любові та поваги один до одного, на даний час спільне проживання та ведення спільного господарства припинено. Спільна дитина проживає разом з матір`ю. Будь-які судові спори про поділ майна подружжя на час подання позовної заяви, між сторонами, відсутні. Враховуючи вищенаведене, сторона позивача прохає суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 26.10.2018 року Зіньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 51 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2025 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.10.2025 року прийнято до провадження судді Ситник О.В. вищевказаний позов та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 44). 19.12.2025 сторони по справі у судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Троцького Б.А. надійшла заява про залишення без розгляду в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу ,в частині стягнення аліментів позовні вимоги підтримали, просили провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не з`явився написав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відтак, позивач скористалася своїм правом та подала заяву про залишення позову в частині розірвання шлюбу без розгляду. Крім цього судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с.10). Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та як стверджує позивач перебуває на її повному утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди, щодо способу виконання батьками обов`язку по утриманню дитини, добровільної допомоги на утримання дочки відповідач в достатній мірі не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України). У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживають діти. Зважаючи на законодавчо закріплений обов`язок батьків по утриманню дитини, суд вбачає підстави для стягнення аліментів з відповідача. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що матеріальне становище матері не здатне самостійно забезпечити потреби дитини, а відповідач є здоровою та працездатною людиною, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти. Тому на переконання суду, позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] підлягає до задоволення в мінімальному передбаченому законодавством розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання [PERSON] свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України). Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved