Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 23.06.2025 позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 142-146) просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22039000247820 від 13.12.2019 в розмірі 12111,81 грн, яка складається із заборгованості: тіло кредиту 6564,01 грн, комісія 5547,80 грн, а також просить стягнути понесені судові витрати. Позов позивачем обгрунтований тим, що 13.12.2019 між ТОВ «Банк Кредит Дніпро», правонаступником якого є ТОВ «Цикл Фінанс», та [PERSON] був укладений кредитний договір №22039000247820 про отримання кредиту в сумі 7611,99 грн на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користування коштами відповідно до умов, зазначених у договорі. Представник позивача зауважує, що ТОВ «Банк Кредит Дніпро»свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в строки та на умовах, передбачених договором. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12111,81 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь. Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача представник позивача посилається на ст. ст. 512, 514 ЦК України, вказує, що право вимоги до нього перейшло на підставі договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Згідно з ухвалою суду від 23.07.2025 позовна заява була залишена без руху. Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04.08.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивач в судові засіданні не з`являвся, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 6). Відповідачка в судові засідання 02.10.2025, 27.11.2025 та 23.12.2025 жодного разу не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів неодноразово направлялись відповідачці за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 128), однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачка вважається такою, що копію процесуального рішення отримала (а.с. 151-152,156-157, 161-162). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в судовому засіданні 23.12.2025 на підставі ст. 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 13.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22039000247820, за умовами пункту 1.2 якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 7611,99 грн на споживчі потреби, строком на 60 місяців з кінцевою датою повернення 13.12.2024, та з щомісячною комісією за обслуговування кредиту, яка з 13.12.2019 по 12.04.2021 становить 5% від суми кредиту; з 13.04.2021 по 12.07.2022 - 4% від суми кредиту, з 13.07.2022 по 12.10.2023 3% від суми кредиту, з 13.10.2023 по 12.12.2024 1,95 % від суми кредиту, процентна ставка нараховується на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних. У договорі сторонами також погоджено графік платежів (а.с. 140). Надання відповідачу кредиту та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 13.12.2019 по 27.03.2024 (а.с. 12-92). Виписка по рахунку, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Така ж правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц , від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] можливість користуватись кредитними коштами в розмірі, який передбачений умовами договору. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати інших платежів за договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зі змісту виписки з особового рахунку за кредитним договором №22039000247820, наданої позивачем, та розрахунку заборгованості за кредитним договором №22039000247820 вбачається, що станом на 27.03.2024 заборгованість становить 12111,81 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6564,01 грн; заборгованість за комісією 5547,80 грн (а.с. 12-92, 94-95), які суд вважає правильними та такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору. 28.03.2024 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладений Договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов якого АТ "Банк Кредит Дніпро" передало (відступило) ТОВ "Цикл Фінанс" за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 12111,81 грн, що підтверджується змістом самого договору, додатків до нього та Витягу з Реєстру боржників до цього Договору від 28.03.2024 (а.с. 93, 97-104, 109-110). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ "Цикл Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №22039000247820 від 13.12.2019. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору про надання кредиту, що призвело до порушення майнових прав позивача, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог в загальному розмірі 12111,81 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн підтверджено змістом договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В., додатковою угодою №22039000247820 від 03.06.2025, детальним описом робіт, виконаних адвокатом Кеню Д.В., актом про підтвердження факту надання правничої допомоги від 03.06.2025 (а.с. 10, 96, 105-108). Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи категорію і складність справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами. На підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved