Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення 70 787,53грн. за кредитним договором №2011201648_CARD, у тому числі: -50 518,13грн. основної заборгованості; -20 269,40грн. заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №2011201648_CARD, на виконання якого відповідач отримала кредит у сумі 19 799,00грн. 13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №2011201648_CARD перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідачем умови кредитного договору в частині повернення коштів не виконані, що зумовило звернення позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 28.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 08.12.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 22.12.2025 продовжено розгляд цивільної справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Позивач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглянути без його участі. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність не з`явившихся осіб за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 09.09.2015 між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №2011201648. Розмір кредиту 19 949,00грн.; ціль використання придбання товарів та послуг; стрко кредиту 10 місяців; сума першого внеску 2 200,00грн.; розмір процентної ставки 0,01%; Продавець 1 ТОВ Померанч, «Цитрус»; товар/послуга згідно наведеного нижче опису та рахунку-фактури №ХК000021212 від 09.09.2015, що позичальник купує у продавця 1 із залученням кредитних коштів банку, загальною вартістю 19 949,00грн. 13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено догвоір факторингу №13/10/23, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги за кредитним договором №2011201648_CARD від 10.02.2016 у сумі 70 787,53грн., з яких 50 518,13грн. основної заборгованості; 20 269,40грн. заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №2011201648_CARD від 10.02.2016, заборгованість відповідача складає 70 787,53грн., з яких 50 518,13грн. основної заборгованості; 20 269,40грн. заборгованості за відсотками. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Суд зазначає, що позивачем у якості підстави позову вказано укладення між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» кредитного договору №2011201648_CARD від 10.02.2016, у той час як на підтвердження вказаного факту позивачем наданий договір №2011201648 від 09.09.2015. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між відповідачем та ТОВ «ОТП Банк» кредитного договору №2011201648_CARD від 10.02.2016, оскільки в матеріалах справи відсутня його копія. Також суд зазначає, що розмір виданого кредиту за договором №2011201648_CARD становить 50 518,13грн., що відрізняється від суми кредиту за договором №2011201648 від 09.09.2015 (19 949,00грн.), копія якого міститься в матеріалах справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed