Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 92 624.96 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.01.2024 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір № 1264086 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", за умовами якого отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. строком на 350 днів. 22.102024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22102024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1264086 від 27.01.2024 року в сумі 92 624.96 грн., з них: 14 999,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 70 125.00 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7500.00 грн заборгованість за штрафом. Вказану заборгованість за кредитним договором відповідач не погасив, чим допустив порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту. За таких обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.04.2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У судове засідання представник ТОВ «ФК «Кредит-КАпітал» не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27.01.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства з використанням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" № 1264086 (далі - Договір), відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кредит в сумі 15 000.00 грн. Строк кредитування становить 350 днів, періодичність зі сплати процентів- кожні 30 днів (п.1.3.договору). Відповідно до п. 1.5 договору за користування кредитом нараховуються проценти (у фіксованому розмірі) у такому порядку та на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,5 % у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 2,0 % у день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності Товариства, до 21.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно з п.1.6. договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.1.8.договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 131 250 грн.; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 129 375 грн. гідно з п.1.9. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 119 700.64 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 78733.96 % річних. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці графіка платежів, первісна редакція якого наведена у додатку № 1 до цього договору. Сторони цього договору домовились, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п.2.1 Договору) Згідно з п. 2.2 договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 27.01.2024 року. Відповідно до п. 5.4 договору у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Окрім того, у п. 6.4 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 2250.00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 165.00 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Первісний кредитор ТОВ «Селфі Кредит» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 1264086 від 27.01.2024 року та видав [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 000.00 грн шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейтек" (ТОВ «Пейтек») № 20250207-85 від 07.02.2025 року, згідно якого ТОВ «Пейтек» 27.01.2024 року на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 03.05.2022 року, укладеного з ТОВ «Селфі Кредит», здійснило переказ коштів у розмірі 15 000.00 грн на платіжну картку маска картки [NUMBER] . З наданого на виконання ухвали суду повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251104/68368-БТ від 07.11.2025 року слідує, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 26.01.2024 року. По рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 15 000.00 гривень 27.01.2024 року. Окрім цього, до договору, долучено паспорт споживчого кредиту, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором М122 27.01.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1264086 від 27.01.2024 року станом на 22.10.2024 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 92 624.96 грн, з яких 14999.96 грн заборгованість за тілом кредиту, 70 125.00 грн заборгованість за відсотками, 7500.00 грн заборгованість за штрафними санкціями. 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22102024 відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] . За приписами пункту 6.2.3. договору факторингу № 22102024, права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників за формою 2 цього договору та оплати фактором суми фінансування у строки, передбачені п. 7.2 цього договору На виконання вимог п.7.2 довогору позивачем надано платіжну інструкцію № 6887 від 23.10 2024 року, згідно якої позивачем здійснено оплату у розмірі 1 826 450.83 грн. на рахунок ТОВ «Селфі Кредит». Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22102024 від 22.10.2024 року, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги заборгованості до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1264086 від 27.01.2024 року, в сумі 92 624.96 грн, з яких: 14 999,96 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 70 125.00 грн - сума заборгованості за відсотками, 7500.00 грн залишок по штрафам. У відповідності до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 22.10.2024 року за договором факторингу №22102024 від 22.10.2024 року, ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр Боржників у повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №22102024 від 22.10.2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обов`язків за договором, 09.04.2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення заборгованості новому кредитору, яку відповідач залишив без виконання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентів. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь штрафу суд зазначає наступне. Загальновідомою обставиною є те, що з 24.02.2022 по цей час в Україні діє воєнний стан. Враховуючи, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, то на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч.1ст.14 ЦК України). Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (згідно з висновками у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23, пр. 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 31.01.2024 №183/7850/22, пр. 61-14740св23, вказано, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином суд дійшов висновку про те, що нарахування та стягнення штрафу в сумі 7500.00 гривень є неправомірним, а позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно, із врахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло право вимоги на суму заборгованості за кредитним договором № 1264086 від 27.01.2024 року, яка становить 85 124.96 грн., та складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 14 999.96 грн., із заборгованості по процентам у розмірі 70 125.00 грн. Отже, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК Кредит-Капітал» підлягають задоволенню частково, а саме у спосіб, визначений позивачем, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у визначеній судом сумі. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються частково, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2228.60 грн, тобто, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №0103 від 01.03.2024 року, укладеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з Адвокатським об`єднанням «Апологет», детальний опис наданих послуг, відповідно до якого надано наступні послуги: усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв., погодження правової позиції Клієнта у справі 0 год. 30 хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта 3 год. 30 хв., подання заяви до суду від імені Клієнта - у 1шт., усього 6 год.30 хв., та рахунок на оплату № 29/1 від 10.01.2025 року на суму 5000.00 грн. Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4600.00 гривень витрат на правничу допомогу. Таким чином, із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1264086 від 27.01.2024 року в сумі 85 124.96 грн, а також судовий збір у сумі 2228.60 грн, вмирати на професійну правничу допомогу в сумі 4600.00 грн..

Outcome: partial