Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ "Сенс К ЛТД" (колишня назва ТОВ «Сенс Кредит») було укладено кредитний договір № 007/01101/06/24, відповідно до якого позивач надав [PERSON] в кредит грошові кошти (на умовах терміновості повернення та платності) в сумі 11000,00 грн. Сума кожного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, також дата кожного платежу були визначені та узгоджені сторонами у відповідному Графіку платежів відповідно до пунктів 4.1.4. та 4.1.6. вказаного Договору. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів складає 14040 (чотирнадцять тисяч сорок) грн. 00 коп.(п. 4.1.7. Договору). За умовами Договору та Графіку платежів, відповідач зобов`язався сплатити всю суму кредиту разом з процентами за користування до 14 грудня 2024 року, сплачуючи при цьому по 1170 (одна тисяча сто сімдесят) грн. 00 коп. кожні (п`ятнадцять) календарних днів (усього за Графіком 12 платежів). Але, станом 11.09.2025 року, відповідачем за Договором усього було сплачено 2 850 грн. 00 коп. Відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання, а саме допустив прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаний Договором та суттєво порушив його умови. Станом на 11.09.2025 року прострочена заборгованість відповідача становить 11 190 (одинадцять тисяч сто дев`яносто) грн. 00 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 17.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ "Сенс К ЛТД" було укладено кредитний договір № 007/01101/06/24, відповідно до якого позивач надав [PERSON] в кредит грошові кошти в сумі 11000,00 грн. Сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного Договору є Заява на видачу кредиту, надана Кредитодавцем 12.06.2024 року та підписана Позичальником, що подається в додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору). Відповідно до умов договору [PERSON] , отримав кредит в розмірі 11000,00 грн., строком на 180 днів, з відсотковою ставкою - 0,1535 %, які нараховуються за один день користування кредитом, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить - 14040 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом становить 157,8560%. ТОВ «Сенс К ЛТД» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач покладені на нього обов`язки за договором в повному обсязі не виконав, створивши заборгованість станом на 11.09.2025 року в сумі 11 190 грн, з них: 8388,41 грн прострочене тіло кредиту; 2801,59 грн проценти за користування кредитом. Видача кредитних коштів за договором №007/01101/06/24 від 17.06.2024 року в сумі 11000 грн. [PERSON] підтверджується видатковим касовим ордером від 17.06.2024 року. [PERSON] за Договором було сплачено всього 2850 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами : № 397 від 18.06.2024 року на суму 1000 грн.; № 438 від 29.06.2024 року на суму 1000 грн; №513 від 30.07.2024 року на суму 600 грн.; № 588 від 30.08.2024 року на суму 250 грн. Згідно протоколу №17/02/25 від 17.02.2025 року ТОВ «Сенс Кредит» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенс К ЛТД». Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням вищенаведеного. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved