Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 514483-КС-001 про надання кредиту від 30 жовтня 2024 року у розмірі 53 847 гривень 40 копійок. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримав кредит у розмірі 15 000 гривень 00 копійок зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 3 000 гривень 00 копійок на строк 24 тижнів - тобто до 16 квітня 2025 року. Також, 08 листопада 2024 року між Позивачем та Відповідачем було укладено в електронній формі Додаткову угоду №1 до Договору № 514483-КС-001 про надання кредиту, згідно якої позивач виконав та надав відповідачу як позичальнику додаткові кредитні кошти у розмірі 7 000 гривень 00 копійок, комісія за надання додаткової суми кредиту становить 1 400 гривень 00 копійок. Стандартна процентна ставка становить 1% в день (фіксована ставка). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Кредит надано на засадах строковості, поворотності, платності, який відповідач зобов`язався повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Позивач зазначає, що видав відповідачу кредит у розмірі 15 000 гривень 00 копійок та 7 000 гривень 00 копійок двома платежами на картковий рахунок, вказаний [PERSON] в особистому кабінеті, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатив заборгованість за Договором, чим порушив зобов`язання. Позивач зазначає, що відповідач на виконання умов договору здійснила оплату за Договором № 514483-КС-001 на загальну суму 9 000 гривень 00 копійок. У зв`язку з чим станом на 04 вересня 2025 року виникла заборгованість за Договором в загальній сумі 53 847 гривень 40 копійок, з яких 21 910 гривень 00 копійок суми прострочених платежів по тілу кредиту; 27 606 гривень 60 копійок суми прострочених платежів по процентах; 4 330 гривень 80 копійок суми прострочених платежів за комісією. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1049 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за Договором про надання кредиту № 514483-КС-001 від 30 жовтня 2024 року. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності (а.с.110). Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання та шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.117). Подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнала (а.с.118). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 жовтня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» Договір про надання кредиту № 514483-КС-001 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора (а.с. 55-64) Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] (а.с. 28) та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.64 зворот). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитодавець (позивач) надає позичальникові кредит у розмірі 15 000 гривень 00 копійок зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 3 000 гривень 00 копійок на строк 24 тижнів - тобто до 16 квітня 2025 року. Також, 08 листопада 2024 року між Позивачем та Відповідачем було укладено в електронній формі Додаткову угоду №1 до Договору № 514483-КС-001 про надання кредиту, згідно якої позивач виконав та надав відповідачу як позичальнику додаткові кредитні кошти у розмірі 7 000 гривень 00 копійок, комісія за надання додаткової суми кредиту становить 1 400 гривень 00 копійок. Стандартна процентна ставка становить 1% в день (фіксована ставка). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Кредит надано на засадах строковості, поворотності, платності, який відповідач зобов`язався повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (а.с.24-25). Відповідно до п. 3.2 Договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п. 2.4. Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору. Судом встановлено, що 30 жовтня 2024 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 15 000 гривень 00 копійок на картку, номер якої - [NUMBER] вказаний в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта (а.с. 30), листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» (а.с.29), в якій також вказано початкові та останні цифри такої картки. Також, 08 листопада 2024 року позивач видав відповідачу додатковий кредит у розмірі 7 000 гривень 00 копійок на картку, номер якої - [NUMBER] вказаний в особистому кабінеті, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» (а.с.35), в якому також вказано номер такої картки Також судом встановлено, що відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив оплату за Договором № 514483-КС-001на загальну суму 9 000 гривень 00 копійок, яку позивач врахував в якості часткового погашення отриманого кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, судом з`ясовано, що станом на 31 липня 2025 року заборгованість відповідача складає 64 847 гривень 40 копійок, з яких 21 910 гривень 00 копійок суми прострочених платежів по тілу кредиту; 27 606 гривень 60 копійок суми прострочених платежів по процентах, 4 330 гривень 80 копійок суми прострочених платежів по комісії, 11 000 гривень 00 копійок суми прострочених платежів по штрафам (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З досліджених матеріалів справи з`ясовано, що відповідачка свої зобов`язання за укладеним Договором належним чином не виконала, щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів не здійснювала. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідачка належними доказами не спростувала доводи позивача, відзив на позов не надала, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням того, що позивач просить стягнути з відповідача лише суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 21 910 гривень 00 копійок, суми прострочених платежів по процентах в розмірі 27 606 гривень 60 копійок, суми прострочених платежів по комісії в розмірі 4 330 гривень 80 копійок, а всього 53 847 гривень 40 копійок, тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме на вказану суму, оскільки існування вказаної заборгованості було підтверджено наданими доказами, а суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідач згідно заяви від 25 грудня 2025 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, що є самостійною підставою для задоволення позову, оскільки суд також встановив наявність обставин для задоволення позову (а.с.118). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 1 211 гривень 20 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 14).

Outcome: approved