Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 18.08.2024\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 21990-08/2024 від 18.08.2024 року відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» надало відповідачу грошові кошти. 23.12.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №23122024. Відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, у зв`язку із цим, станом на дату звернення утворилась заборгованість в сумі 15600 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 5400 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками; 6200 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.04.2025 року указану позовну заяву передано на розгляд до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2025 року указану справу передано на розгляд до Лугинського районного суду Житомирської області. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 04.08.2025\~року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 03.10.2025\~року здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Лугинського районного\~суду Житомирської\~області від\~24.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2025 року. 13.10.2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 28.11.2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 10.12.2025 року судове засідання призначено на 19.12.2025 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, про розгляд справи повідомлена (ч. 11 ст. 128 ЦПК України) через оголошення на сайті Лугинського районного суду Житомирської області, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено,\~що між\~сторонами діють\~цивільні правовідносини,\~основані на\~договорі.\~Так 18.08.2024 року між ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~ та\~ [PERSON] був укладений договір № 21990-08/2024 про надання фінансового кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у розмірі 4000,00 грн. на строк 120 днів, відсоткова ставка 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3565 від 11.08.2024 року. ТОВ «Стар\~Файненс Груп» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 4000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , згідно довідки, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 23.12.2024 року між ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~та ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №23122024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова\~Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за фіннсовим договором № 21990-08/2024 від 18.08.2024. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 15600,00 гривень. Згідно до розрахунку, наданого ТОВ «Стар Файненс\~Груп» заборгованість відповідача станом на 23.12.2024 року становить 15600,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 5400,00 грн., заборгованість за\~штрафом - 6200 грн. 00 коп. Також, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору № 21990-08/2024 від 18.08.2024 року. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких дані правочини можуть бути визнані недійсними (оспорюваними) за відсутності оспорення або визнання їх недійсними у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал» заборгованості за тілом кредиту та процентами в розмірі 9400,00 грн. Щодо стягнення з відповідача штрафу суд зазначає наступне. Статтею 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому\~Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені\~Законами України «Про затвердження Указу Президента України»\~«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час. Таким чином, ураховуючи, що позивачем нараховано штраф за невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором у сумі 6200,00 грн. у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., позов задоволено на 60,26% (ціна позову 15600,00 грн., задоволено 9400,00 грн. х 100% : 15600,00 грн = 60,26%). Відтак, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія\~«Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1459,74 грн. (2422,40х60,26% : 100% = 1459,74 грн). Тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1459,74 грн. на відшкодування судового збору. На підставі ст.\~509,\~526,\~530,\~1049,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial