Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

АТ "Кредобанк" звернулось до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-336322 від 30.09.2021 року у розмірі 66436,28 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.09.2021 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав строковий кредит в розмірі 110000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 30.09.2021 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 01.10.2025 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 66436,28 грн., а саме: 60698,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5737,83 грн. заборгованість за відсотками. 24.12.2025 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він визнає позов в повному обсязі. Заперечує проти розміру витрат на правову допомогу, вважає їх не співмірними. Також просить повернути позивачу 50% сплаченого судового збору в зв`язку з визнанням позову відповідачем. Крім того, відповідач просить розстрочити виконання рішення на 1 рік рівними платежами. Посилається на те, що він офіційно працює, однак розмір заробітної плати, не надає йому фінансової можливості погасити заборгованість одним платежем. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав до суду заяву, в який просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, у відзиві просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 30.09.2021 року між [PERSON] та АТ "Кредобанк" укладено кредитний договір № CL-336322. У відповідності до умов кредитного договору від 30.09.2021 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 110000 грн. на строк 36 місяців зі сплатою 35% річних за користування кредитом та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 01.10.2025 року за договором від 30.09.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 66436,28 грн., а саме: 60698,45 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5737,83 грн. заборгованість за відсотками. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Кредобанк" до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ "Кредобанк" та [PERSON] 30.09.2021 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит в розмірі 110000 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01.10.2025 року склалась заборгованість у розмірі 66436,28 грн., а саме: 60698,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5737,83 грн. заборгованість за відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 66436,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., що підтверджується квитанцією № 47236862 від 08.10.2025 року. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що відповідачем зазначено у відзиві від 24.12.2025 року, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції № 47236862 від 08.10.2025 року, у розмірі 1514 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а 50% - поверненню позивачу АТ "Кредобанк" з державного бюджету. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування розміру понесених позивачем АТ "Кредобанк" витрат на правничу допомогу у розмірі 6643,62 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладений між АТ "Кредобанк" та АО "Бізнес і Право". При цьому, в порушення приписів ч. 3 ст. 137 ЦПК України АТ "Кредобанк" в обґрунтування розміру понесених витрат на правову допомогу не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по вказаній справі стосовно відповідача [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, а тому судові витрати на правничу допомогу покладаються на АТ "Кредобанк". При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить розстрочити виконання рішення суду, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Враховуючи доведеність доданими до відзиву доказами скрутного фінансового становища відповідача (що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за період з липня 2025 року по жовтень 2025 року), воєнний стан, який введений на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 року по справі № 641/8038/25 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованості у розмірі 67950 грн. 28 коп. на дванадцять місяців до 24.12.2026 року, здійснювати погашення суми заборгованості рівними платежами по 5662 грн. 52 коп. щомісяця.

Outcome: approved