Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), в якому просить стягнути з нього заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] в розмірі 10846,45 грн. Позов обґрунтовано тим, що КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» від 15 лютого 2019 року № 58 та Договору № 2/366 від 20.02.2019, укладеного з управлінням ЖКГ Чернігівської міськради, є управителем квартирним будинком [ADDRESS] , зобов`язане надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язані оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначалися у додатку № 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. У подальшому списки та тарифи на послуги змінювалися і уточнювалися, що відображалося у відповідних додаткових угодах та додатках до них. Відповідачу на праві приватної власності належать нежитлове приміщення площею 102,30 кв. м. в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , у зв`язку з чим він зобов`язаний оплатити управителеві надану послугу з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Проте, Відповідач свої зобов`язання систематично не виконував, у зв`язку з чим за період з 01.12.2020 по 30.06.2025 утворилась заборгованість за надані послуги підприємства в сумі 10 846,45 грн, яку останній у добровільному порядку не погашає, що спонукало Позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У зв`язку з неявкою Відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено судом на 23.12.2025. У судовому засіданні представник Позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18,від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідачу на праві приватної власності належать нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку [ADDRESS] що підтверджується копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та особовим рахунком № [NUMBER] на нежитлове приміщення (а.с.28,29). На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» від 15 лютого 2019 року № 58 комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради призначено управителем 427 багатоквартирних будинків (а.с. 10-15). Зазначеним рішенням начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради Куца Я.В. уповноважено на підписання договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників багатоквартирних будинків. 20 лютого 2019 року між управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та Позивачем було укладено Договір № 2/366 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-19). Згідно з пунктами 1, 2, 3 зазначеного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначені у додатку № 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. Відповідно до умов Договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 6 договору передбачено, що кожний співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором, у свою чергу, управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені законом та або договором. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно додаткової угоди № 1 від 25.05.2021 до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2/366 від 20.02.2019 ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] з 01.06.2021 для власників нежитлових приміщень становила 4,7474 грн. за 1 кв. м. (а.с. 26). Додатковою угодою № 2 від 25.09.2023 до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2/366 від 20.02.2019 сторони дійшли згоди викласти у новій редакції Додаток 1 Договору, у зв`язку зі змінами списку співвласників. Так, у додатку до Додаткової угоди № 2 у рядку під № 57 вказано [PERSON] як власника квартири [ADDRESS] , загальною площею 39,90 кв.м. (а.с. 27). Додатковою угодою № 3 від 03.10.2024 до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2/366 від 20.02.2019 ціну на послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] з 03.10.2024 для власників нежитлових приміщень встановлено у розмірі 6,6929 грн. за 1 кв. м. (а.с. 28). Відповідач, оплату за послуги з управління багатоквартирним будинком не вносив, у зв`язку з чим за період з 01.12.2020 по 30.06.2025 за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 10 846,45 грн, яка підтверджується Розрахунками плати та нарахування послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] на нежитлові приміщення власником якого є Відповідач (а.с. 31) та Довідкою від 08.08.2025 № 02-248, що засвідчені підписами службових осіб КП «Деснянське» та печаткою підприємства, є офіційними документами, за підробку яких передбачена кримінальна відповідальність (а.с.32). На підтвердження відправлення Відповідачу рахунків на оплату послуг та актів виконаних робіт, Позивач долучив до матеріалів позовної заяви довідку підприємства за № 02-247 від 08.08.2025 (а.с. 39). Підтвердженням надання послуг співвласникам будинку є звіти про виконання кошторису витрат на управління будинку за період з 2020 року по червень 2025 року (а.с. 33-38). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2024 було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з Відповідача заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 40). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14 травня 2015 року № 417-VIII. Згідно з визначенням термінів, що наведено у частині першій статті 1 цього Закону: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (пункт 1); співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (пункт 5); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6); допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення (пункт 2). Відповідач є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, тому є співвласником всього спільного майна багатоквартирного будинку. Належність нежитлового приміщення до категорії комерційної нерухомості (не призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців), а також те, що воно є ізольованим, а інші мешканці багатоквартирного будинку не є його співвласниками, не виключає наявність у Відповідача статусу співвласника багатоквартирного будинку, що породжує виникнення відповідних прав та обов`язків стосовно утримання спільного майна. До такого правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 920/1343/21. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частиною третьою статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За правилами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Так, плата за надання послуг з управління багатоквартирним будинком нараховувалася за тарифами для нежитлових приміщень, що відповідає статусу приміщень. Розмір заборгованості підтверджується розрахунками Позивача, які відповідають затвердженим тарифам та площі об`єкта нерухомості. Враховуючи, що Відповідач не здійснював оплату наданих Позивачем послуг, суд знаходить підстави для стягнення з нього заборгованості за надані послуги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved