Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач, звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22031000239234 від 03.12.2019 в розмірі 49452,95 грн. та судових витрат. Стислий виклад позиції позивача. Позиція Позивача ґрунтується на факті невиконання Відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором №22031000239234 від 03.12.2019 року, право вимоги за яким перейшло до товариства на підставі договору факторингу. Оскільки банк повністю виконав свої обов`язки, надавши кошти, а позичальник порушив умови щодо їх повернення та сплати відсотків, Позивач, просить стягнути суму основного боргу, прострочених відсотків та комісії. Крім того, до загальної суми включено інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення, що в сукупності становить 49 452,95 грн. Додатково Позивач наполягає на повному відшкодуванні понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору (2 422,40 грн) та витрат на професійну правничу допомогу адвоката (7 570,00 грн). Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання та процесуальні дії вчинені в рамках цивільної справи. Ухвалою судді від 26 вересня 2024 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини встановлені судом. 03 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22031000239234, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами зі строком кредитування 24 місяці, кінцева дата повернення 03.12.2021. Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача, як це передбачено умовами Кредитного договору, у розмірі 24800,00 грн. з кінцевою датою повернення 03.12.2021 року, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 03.12.2019 по 02.07.2020 7% від суми кредиту, з 03.07.2020 по 02.01.2021 5,5% від суми кредиту, з 03.01.2021 по 02.07.2021 4 % від суми кредиту, з 03.07.2021 по 03.12.2021- 2,25 % від суми кредиту, процентна ставка на строкову заборгованість - 0,001 %, прострочену заборгованість - 56%. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідачки за кредитним договором № 22031000239234 від 03.12.2019 року. Згідно з розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 14.12.2021 становить 48490,01 грн., з яких залишок простроченого кредиту 23408,54 грн., прострочені відсотки 0,38 грн., прострочені комісії 25081,09 грн. Додатково надано розрахунок 3% річних та інфляції, за яким збитки від інфляції становить 828,26 грн., 3% річних 134,68 грн. З виписки АТ «Банк Кредит Дніпро» вбачається, що з 2019 року відповідачу нараховані кредитні кошти у розмірі 24800 грн. Норми права застосовані судом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 статті 625ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Висновки суду. Між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було встановлено договірні правовідносини на підставі кредитного договору № 22031000239234 від 03.12.2019. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 24 800,00 грн підтверджується банківською випискою по рахунку та не оспорюється сторонами. На підставі договору факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021 право вимоги за вказаним правочином перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс», що відповідає вимогам ст. 1077 ЦК України та свідчить про належність позивача у даній справі. Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд зазначає, що за змістом ст. 526, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. Оскільки кінцевий строк повернення кредиту (03.12.2021) настав, а зобов`язання відповідачем належним чином не виконано, вимога про стягнення простроченого тіла кредиту в розмірі 23 408,54 грн та прострочених відсотків у розмірі 0,38 грн є законною та доведеною. Також, згідно зі ст. 625 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення інфляційних втрат (828,26 грн) та 3% річних (134,68 грн), як належний захід цивільної відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Водночас, щодо вимоги про стягнення простроченої комісії у розмірі 25 081,09 грн, суд звертає увагу на таке. Встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту у відсотках від суми виданого кредиту (від 2,25% до 7%) суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та принципам справедливості. Оскільки банк не надав доказів надання відповідачу будь-яких додаткових чи супутніх послуг, які б виправдовували нарахування такої комісії окремо від процентів, ці платежі є фактично додатковою платою за дії, які банк вчиняє на власну користь. Враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, встановлення комісії за обслуговування кредиту є незаконним, а тому в частині стягнення 25 081,09 грн комісії позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та передбачених законом штрафних санкцій (3% річних та інфляції), що загалом становить 24 371,86 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 1193,83 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу, рахунок та акт приймання-передачі наданих послуг. Дослідивши вказані документи, суд зазначає, що зафіксовані в них послуги, зокрема консультація, ознайомлення з матеріалами, підготовка позовної заяви фактично були надані. Водночас, оцінюючи критерій співмірності згідно зі ст. 137 ЦПК України, суд враховує, що дана справа є категорією справ незначної складності, має типовий характер і не потребувала вивчення великого обсягу додаткових джерел права, а правова позиція щодо стягнення комісії була визнана судом необґрунтованою. З огляду на часткове задоволення позовних вимог та виходячи з принципів розумності й справедливості, витрати на правничу допомогу підлягають пропорційному розподілу та стягненню з відповідача в розмірі 3 730,72 грн.

Outcome: partial