Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. В обґрунтування якого вказує на те, що Краматорською окружною прокуратурою при виконанні: повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Краматорської об`єднаної територіальної громади. Вказує, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 30.07.2019 № 3645-СГ отримав безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі пасовищ 2,0000 га, з кадастровим номером 1424256200:11:000:0842 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Райгородоцької селищної ради Слов?янського району Донецької області, за межами населених пунктів. Надалі, пунктом 1.1.13 рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 № 72/VII-391 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВЦП301.03) [PERSON] (іден. номер [NUMBER] ) за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна, площею 2,0000 га (кадастровий номер 1412900000:00:021:0032). Пунктом 2.1.13 вказаного рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 № 72/VII-391 передано безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Краматорської міської ради земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2021 (номер відомостей про речове право: 43336672). Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 підлягає витребуванню чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Краматорської міської ради, повноваження якої, згідно п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, оскільки Краматорською окружною прокуратурою встановлено, що зазначена земельна ділянка вибула з державної власності з порушенням вимог земельного законодавства України. Прокурор та позивач у судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином. Прокурор надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв не подавав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Краматорської міської ради підтверджено тим, що Краматорською окружною прокуратурою 15.01.2025 за вих. № 53/2- 119ВИХ-25 до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області спрямовано лист, в якому повідомлено про виявлення факту порушення інтересів територіальної громади, а також про надання інформації про вжиття заходів по витребуванню земельної ділянки. Листом від 13.02.2025 № 01-26374 Краматорською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області повідомлено окружну прокуратуру, що [PERSON] земельна ділянка сільськогосподарського призначення 3 кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 площею 2,000 га, яка розташована за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна, на користь Краматорської міської ради не повернута. Враховуючи те, що уповноважений орган не вчинив дій на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, тому суд вважає, що існують підстави для звернення прокурора до суду з вказаним позовом в межах своєї компетенції, передбаченої статтями 23,24 Закону України «Про прокуратуру». Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 30.07.2019 № 3645-СГ отримав безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі пасовищ 2,0000 га, з кадастровим номером 1424256200:11:000:0842 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Райгородоцької селищної ради Слов?янського району Донецької області, за межами населених пунктів. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1424256200:11:000:0842 зереєстровано 02.12.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 39556477). Надалі, пунктом 1.1.13 рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 № 72/VII-391 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВЦП301.03) [PERSON] (іден. номер [NUMBER] ) за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна, площею 2,0000 га (кадастровий номер 1412900000:00:021:0032). Пунктом 2.1.13 вказаного рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 № 72/VII-391 передано безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Краматорської міської ради земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2021 (номер відомостей про речове право: 43336672). За змістом ст. ст. 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Відповідні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі N? 504/2864/13-, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.05.2021 у справі N? 282/1874/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 у справі П/811/1640/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N?653/1096/16-ц. Також, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N? 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця) (п.п. 2 п. 25 наведеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 N? 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). З урахуванням вимог статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об?єкт незавершеного будівництва, майбутній об?єкт нерухомості є підставою для державної реєстрації права власності. З огляду на вказане, в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов?язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб?єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об?єктами права комунальної власності. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (п.п. 30 і 34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до ст. 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов?язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Відтак, територіальна громада, як власник об?єктів права комунальної власності, делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що воля територіальної громади, як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. Частиною четвертою статті 116 3К України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності на підставі рішення Краматорської міської ради, яке прийнято із порушенням ст. ст. 116, 121-122, 186 ЗК України, волі Краматорської міської територіальної громади на таке вибуття не було. Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 29.05.2019 у справі N? 367/2022/15-ц, а також із висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 25.01.2017 у справі N? 916/2131/15, від 23.11.2016 року у справі N? 916/2144/15, від 02.11.2016 року у справі N? 522/10652/15-ц і від 05.10.2016 року у справі N? 916/2129/15. Приймаючи пункт 2.1.13 рішення від 29.07.2020 N? 72/VII-391 Краматорська міська рада Донецької області вийшла за межі своїх визначених законом повноважень, зокрема, передача земельної ділянки відбулась не у спосіб передбачений Земельним кодексом України, оскільки [PERSON] не мав право повторно безоплатно набути право власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, що не може бути оцінено, як вираження волі територіальної громади, у зв?язку з цим наявні підстави для витребування земельної ділянки на підставі статті 387 ЦК України, оскільки фактично спірна земельна ділянка вибула із володіння територіальної громади поза її волею. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від16.02.2024 визнано незаконним та скасовано пункт 1.1.13 рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 N? 72/VII-391 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна, площею 2,0000 га кадастровий номер 1412900000:00:021:0032 громадянину [PERSON] , РНОКП [NUMBER] . Вказаним рішенням суду визнано незаконним та скасувано пункт 2.1.13 рішення Краматорської міської ради від 29.07.2020 N? 72/VII-391 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам», яким передано безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Краматорської міської ради земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 за адресою: м. Краматорськ, поблизу сел. Ясна Поляна. Оскільки встановлено факт незаконного набуття [PERSON] земельної ділянки із кадастровим номером 1412900000:00:021:0032 площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства й вибуття її з комунальної власності з порушенням вимог закону, вимога про витребування земельної ділянки з володіння [PERSON] є обгрунтованою, а втручання держави у його право власності є виправданим, оскільки порушення загальновідомого, чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов?язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Відтак, задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. Повертаючи у такий спосіб земельну ділянку до комунальної власності територіальної громади положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції порушені не будуть, оскільки нею гарантується захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. Тому для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009, «Прегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначення якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об?єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов?язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином позовні вимоги Виконуючого обов`язки керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах Краматорської міської ради слід задовольнити оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 1412900000:00:021:0032, площею 2,0000 га вибула з власності держави без правових на те підстав, вона підлягає витребуванню у власність держави в особі Краматорської міської ради із незаконного володіння [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028, 00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved