Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі по тексту позивач, ТзОВ «Діджи Фінанс») в особі директора Романенка М.Е. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі по тексту відповідач, позичальник, [PERSON] ) заборгованість за кредитним договором №5179885 від 04.05.2021 року в розмірі 44 000,00 грн. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати із сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 04 травня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» (далі по тексту первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №5179885 (далі по тексту кредитний договір). Сума кредиту становить 10 000 грн. Договір укладено в електронній формі у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 10 серпня 2021 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №06Т, згідно якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача на користь ТзОВ «Діджи Фінанс». Також, позивач направив на адресу місця проживання відповідача повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість у сумі 44 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 33 000,00 грн сума заборгованості за відсотками та 1 000,00 грн сума заборгованості за комісійними винагородами. У зв`язку із вищезазначеним, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом задля захисту порушеного права. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19 листопада 2025 року. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року відкладено розгляд справи. Чергове судове засідання призначено на 23 грудня 2025 року. Інших заяв та клопотань у справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за відсутності ТзОВ «Діджи Фінанс», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання останнім копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками 02 грудня 2025 року (а.с. 71). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №5179885 у формі електронного документа, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Згідно умов даного кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 24 дні з 04.05.2021 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 28.05.2021 року. Комісія за надання кредиту, згідно п. 1.5.1. кредитного договору, становить 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом нараховуються за процентною ставкою 1,25 % в день (п. 1.5.2. кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка становить 5% в день (п. 1.6. кредитного договору). Тип процентної ставки - фіксована (а.с. 21-26). Відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1., п. 1.5.2. цього договору. Пунктом 2.2.2. кредитного договору сторони узгодили, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (а.с. 21). Дата видачі кредиту 04.05.2021 року. Згідно з п. 2.2.3. кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. кредитного договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (п. 2.4.1. кредитного договору). Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник підтверджує, що: 1) до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; 2) до укладення цього договору отримав проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; 3) умови кредитного договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану (а.с. 23). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вище вказаного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після укладення кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, а саме, у кредитодавця зобов`язання з надання кредитних коштів, а у відповідача зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів та комісії. Згідно платіжного доручення від 04.05.2021 року первісним кредитодавцем було здійснено переказ коштів на суму 10 000,00 грн згідно договору №5179885, платник ТзОВ «Мілоан», отримувач [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 27). 10 серпня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №06Т, за яким ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТзОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між первісним кредитором та боржником (портфель заборгованості) (а.с.13-17). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №06Т від 10.08.2021 року ТзОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 44 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за тілом, 33 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1 000,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 11). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, 25.07.2025 року позивач направив на адресу місця проживання відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості, в якій повідомив останнього про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 29). Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №5179885 становить 44 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками 33 000,00 грн, заборгованість по комісії 1 000,00 грн. Кількість днів нарахувань 84 дні (а.с. 12), а саме: у період з 05.05.2021 року до 28.05.2021 року (24 дні) за процентною ставкою 1,25% в день згідно п. 1.5.2. кредитного договору; у період з 29.05.2021 року до 27.07.2021 року (60 днів) за процентною ставкою 5% в день згідно п. 1.6. кредитного договору. Отже, після закінчення строку кредитування (24 календарних днів згідно п. 1.3. кредитного договору) кредитодавець нарахував проценти відповідачу протягом 60 календарних днів (з 29.05.2021 року до 27.07.2021 року) за процентною ставкою 5% в день в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 4.2. кредитного договору. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами протягом строку кредитування у сумі 3 000,00 грн, виходячи з наступного розрахунку: 10 000,00 грн (тіло кредиту) ? 1,25% (процентна ставка в день згідно п. 1.5.2. кредитного договору) ? 24 (строк кредитування згідно п.1.3. кредитного договору) = 3 000,00 грн. Щодо суми відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування за кредитним договором №5179885 від 04.05.2021 року, суд зазначає наступне. Згідно п. 2.4.2. кредитного договору якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 та п. 3.2.5. цього договору (а.с. 22). У разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця (п. 4.2. кредитного договору). Згідно п. 4.3. кредитного договору вимога(и) кредитодавця, зокрема, про сплату вказаних процентів позичальником вважається здійсненою(ими), якщо заборгованість зі сплати процентів відображена в Особистому кабінеті позичальника чи іншим чином доведена до його відома (листування, повідомлення, тощо). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До матеріалів цивільної справи позивачем не додано жодних доказів, які б свідчили, що первісний кредитодавець направляв відповідачу відповідну вимогу (в письмовому або електронному вигляді) щодо необхідності сплати таких процентів згідно п. 4.2. кредитного договору. З огляду на вище викладене, проценти нараховані поза межами строку кредитування за кредитним договором №5179885 від 04.05.2021 року стягненню не підлягають, а у задоволенні позовних вимоги позивача в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки зміна кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту в цілому. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту за договором про споживчий кредит №5179885 від 04.05.2021 року в розмірі 10 000,00 грн, а також 3 000,00 грн за сумою заборгованості по відсотках та 1 000,00 грн за комісією з надання кредиту. Вимоги позивача в цій частині є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов ТзОВ «Діджи Фінанс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 770,76 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 14 000,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) ? 2 422,20 грн (сума сплаченого судового збору) / 44 000,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial