Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Позивач також зазначає, що Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms. 02.03.2018 [PERSON] звернувсь до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.03.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості споживчого кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком. Своїм підписом на Анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації. Окрім того, в Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Також в позові зазначено, що згідно з тарифами картки monobank пільговий період за карткою становить до 62 днів та діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі. Пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивач стверджує, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не дотримується умов договору, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами, Правилами та Тарифами. За розрахунком позивача, станом на 30.07.2023 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.07.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку із чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29.08.2023 став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): 1. Від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн; 2. Від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн; 3. Від 91 до 120* (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; 4. від 121 (210) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором становить 19 933,16 грн (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). З огляду на вказане, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.03.2018 у розмірі 19 933,16 грн, судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач був повідомленим про розгляд справи, у порядку визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128, п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610256882380 в матеріалах справи. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 АТ «Універсал Банк» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 інші види грошового посередництва. Позивач АТ «Універсал Банк» має банківську ліцензію № 92, видану 10.10.2011 Національним банком України. Відповідач 02.03.2018 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в рамках проекту «Monobank», за якою просив Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок № [NUMBER] на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у додатку. Відомостей про конкретний розмір кредитного ліміту, про відсоткову ставку за користування кредитом, розмір штрафних санкцій тощо, Анкета заявка не містить. Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. У анкеті вказано, що відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Підписання анкети-заяви здійснено відповідачем за допомогою власноручного підпису. До позовної заяви позивач додав Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank, а також витяг з Тарифів Чорної картки monobank. Указані документи відповідачем не підписані. Крім того до позову позивач додав паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, в якому зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в Мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 05.03.2025 заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 19 933,16 грн. Загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн. З виписки по рахунку та довідки про рух коштів по картці за період з 02.03.2018 до 05.03.2025 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, періодично погашав кредит, при цьому відповідач сплачував, а позивач зараховував сплачені грошові кошти у рахунок погашення тіла кредиту та нарахованих позивачем відсотків. Сума витрат відповідача за указаний період склала 125 174,51 грн, сума зарахувань 105 241,35 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нараховував, а відповідач сплачував відсотки за користування кредитним лімітом. При цьому загальний розмір сплачених відсотків за користування кредитним лімітом за весь указаний період склав 47 089,28 грн. Тобто, позивач систематично нараховував позивачу та списував з рахунку внесені відповідачем кошти як відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом. За змістом наявного у справі пояснення до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає «- (мінус) 2 533,16 грн». Тобто заборгованість складає 19 933,16 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 17 400 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 2 533,16 грн. Овердрафт - (мінус) 2533,16 грн виник у зв`язку із тим, що на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, тому заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором за відсотками до погашення, за неустойкою. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Так, суд установив, що між сторонами 02.03.2018 був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Надані суду Умови і правила обслуговування не містять підпису позичальника. Крім того, позивач не довів, що ці надані Умови та правила були актуальними на момент підписання відповідачем Анкети-заяви. Тарифи та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank також не підписані відповідачем. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифи та паспорт споживчого кредиту, які містяться в матеріалах цієї справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.03.2018 шляхом підписання Анкети-заяви. Цей висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Крім того, що стосується наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту, то при його оцінці суд застосовує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладену у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, відповідно до якої паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Посилання позивача на те, що факт ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, суд вважає безпідставними, з огляду на таке. Дійсно, як вбачається зі змісту Анкети-заяви, відповідач своїм підписом підтвердив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, відповідач підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Так, відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. При цьому, як передбачено п. 6. 3 розділу 1 Умов обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Разом з тим, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту Чорної картки Monobank, та Тарифів, у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача. Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank та Тарифи за Чорною карткою Monobank розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що позивач списував з рахунку відповідача відсотки за використання кредитного ліміту. Загальна сума стягнутих позивачем з відповідача відсотків становить 47 089,28 грн. Проте, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, отже списання відсотків у розмірі 47 089,28 грн не ґрунтується на умовах укладеного між сторонами кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором станом на 05.03.2025 сума боргу відповідача перед банком за тілом кредиту становить 19 933,16 грн. Оскільки в анкеті-заяві від 02.03.2018 процентна ставка не зазначена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд визнає безпідставним списання банком відсотків у розмірі 47 089,28 грн. Ураховуючи відсутність погодження між сторонами розміру процентів за користування кредитом, у зв`язку з незаконністю нарахування та списання банком в рахунок погашення заборгованості за процентами суми 47 089,28 грн, ця сума має бути врахована при визначення суми кредитної заборгованості відповідача. Тому суд зараховує указану суму безпідставно списаних відсотків у рахунок погашення тіла кредиту та зменшує суму заборгованості за тілом кредиту (19 933,16 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі 47 089,28 грн), що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/10, провадження № 61-2498св22. Оскільки сума безпідставно стягнутих банком з відповідача процентів за кредит (47 089,28 грн) більша за розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту (19 933,16 грн), Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed