Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

01 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, яким належну їй квартиру [ADDRESS] , заповіла позивачу. Крім позивача право на спадкування має також і батько позивача [PERSON] , однак він не подавав заяву про прийняття спадщини та не має наміру її подавати. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенка Р.О. з метою оформлення спадщини, однак їй було роз`яснено, що вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для її прийняття. Так, позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки після смерті баби звернулася до юриста, який роз`яснив їй, що звертатися із заявою про прийняття спадщини необхідно після спливу шестимісячного строку. Таким чином, позивач була введена в оману і через свою юридичну необізнаність пропустила цей строк. Крім того, з 2019 року позивач постійно проживає та працює в Об`єднаних Арабських Еміратах та має право на щорічну відпустку тривалістю один місяць. Присутність позивача на робочому місці є необхідною для забезпечення власного існування, а також для матеріальної підтримки батька, який отримує мінімальну пенсію. А тому через постійну зайнятість та велику відстань до місця відкриття спадщини позивач не могла своєчасно приїхати для подачі заяви про прийняття спадщини та оформлення відповідних документів. Тільки після приїзду в Україну позивач звернулася до нотаріуса. Враховуючи викладене, строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначає, що наведені позивачем причини, через які вона пропустила строк для прийняття спадщини, є недоведеними та неповажними. Так, позивач зазначає, що не була обізнана з порядком і строками прийняття спадщини. Однак, юридична необізнаність щодо порядку та строків прийняття спадщини не може визнаватися поважною причиною пропуску строку, адже не є об?єктивною, непереборною обставиною, на яку особа не могла вплинути і яка стала суттєвою перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини. Також, позивач посилається на те, що з 2019 року вона постійно проживає та працює у Об?єднаних Арабських Еміратах у компанії «New Leosons», у зв?язку з чим через постійну зайнятість та дуже велику відстань до місця розташування спадщини не змогла своєчасно приїхати для подачі заяви та оформлення відповідних документів. Однак, проживання та робота за кордоном не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.Законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Позивач не була позбавлення можливості звернутися із відповідною заявою до Посольства України в Об?єднаних Арабських Еміратах або до нотаріуса на території України у відповідності до пункту 3.5. Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Прийняття спадщини - це право позивача, яким вона не скористалася протягом встановленого законодавством строку. Належних, допустимих та достатніх доказів поважності причин пропуску цього стоку позивач не навела. Позивач відповідь на відзив не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника Чернігівської міської ради та залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що проти позову відповідач заперечує з підстав, зазначених у відзиві. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу україни (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] є бабою [PERSON] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 27 березня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-350, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), продавець передала у власність покупця квартиру [ADDRESS] , покупець зобов`язалася прийняти цю квартиру та сплатити за неї обговорену грошову суму (а.с. 18-21). 30 березня 2012 року Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану квартиру (а.с. 22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 24), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя, а саме 20 травня 2013 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-518, за яким квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с. 28). Згідно з довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 25 липня 2024 року № 9649 від 16 вересня 2025 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна (а.с. 59). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82833442 від 09 жовтня 2025 року спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 69). З копії довідки № 176/01-16 від 27 серпня 2025 року, виданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О., слідує, що приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О., розглянувши подані документи [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , яка залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В. 20 травня 2013 року за реєстровим № 1-518 на ім?я [PERSON] , повідомляє, що станом на день звернення [PERSON] строк, визначений законом, пропущений. У зв?язку з пропуском встановленого строку нотаріус не має правових підстав прийняти заяву про прийняття спадщини та оформити спадкові права [PERSON] (а.с. 29). Позивач працює в компанії «New Leosons» на посаді менеджера з продажу (Об`єднані Арабські Емірати) з жовтня 2019 року та має право на 1 місячну щорічну відпустку протягом кожного календарного року (а.с. 25-27). За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас, закон не містить застережень, які саме причини є поважними. Відтак, визнання поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини залежить від обставин конкретної справи і має бути доведено відповідними доказами. За правовим висновком, викладеним Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до статті 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін. Так, суд бере до уваги, що позивач тривалий час проживає та працює в Об`єднаних Арабських Еміратах, а тому через значну відстань та умови праці своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Також, суд враховує, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним. За вказаних обставин, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у її приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін. А тому, враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази та доводи сторін в їх сукупності,

Outcome: approved