Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), через свого представника Алієва Нурай, звернувся у Заводський районний суд міста Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 20 126,40 грн та судових витрат. Позов мотивований тим, що 3l серпня 2024 року мiж ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00-994130l в електронній формі. Відповідно до договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. 19 березня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] Вiдповiдно до Реєстру боржників вiд 19 березня 2025 року до Договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ вiд 19 березня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 20 126,40 грн, з яких: 7 200,00 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту; 9 926,40 грн - залишок заборгованості за відсотками; 3 000,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Позивач зазначив, що всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, вiдповiдач не виконав свого зобов`язання. Пiсля відступлення позивачу права грошової вимоги до вiдповiдача, останнiй не здійснив жодного платежу для погашення iснуючої заборгованості нi на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», нi на рахунки попереднього кредитора. Зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача (з 19.03.2025) позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Посилаючись на викладене, а також у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 03.11.2025 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, конверт з якою повернувся на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 31.08.2024 [PERSON] підписав з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» Договір кредитної лінії № 00-9941301, відповідно до умов якого отримав від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн, строком дії кредитної лінії 360 календарних днів зі сплатою відсотків за користування коштами (пункти 1.2., 1.3. Договору). Вказаний кредитний догорів був підписаний відповідачем електронним підписом із застосуванням коду підтвердження 37104 (а.с. 10, 11, 14). У договорі сторони обумовили, що відповідач зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентiв, а саме: на 25 вересня 2024 року, та на кожний 25 день пiсля цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дiї кредитної лінії. Сторонами узгоджено, що за користування кредитним коштами відповідач сплачує відсотки за фіксованим типом процентної ставки. Погоджено, що Стандартна процента ставка складає 0,94% вiд Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дiї кредитної лінії, зазначеного в пунктi 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки. Знижена процентна ставка становить 0,56 % вiд суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надасться позичальнику в якостi заохочення та дiє виключно за умови сплати процентiв не пiзнiше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеного п. 1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днiв користування Кредитом поспiль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачi кредиту) (п. 1.5., п.п. 1.5.1., 1.5.2. Договору). Названим договором сторони узгодили між собою інші умови, зокрема щодо порядку погашення кредиту, прав та обов`язків сторін, відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором тощо. порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом 37104 на номер телефону відповідача. А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Всупереч умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Судом також встановлено, що 19 березня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] . Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вiдповiдно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 19 березня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі: 7 200,00 грн залишок боргу по тілу кредиту; 9 926,40 грн залишок боргу по відсотках; 3 000,00 грн штрафні санкції згідно умов договору, всього 20 126,40 грн. Ухвалюючи рішення у даній справі суд бере до уваги, що факт укладання Договору кредитної лінії № 00-9941301 [PERSON] не оспорено. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору. Вказане у сукупності спростовує факт неотримання відповідачем кредитних коштів. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням картки відповідача та незаконну видачу вказаних карток на ім`я [PERSON] третім особам. У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. За такого, ураховуючи положення статей 509, 526, 536, 629 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 7 200,00 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 9 926,40 грн, як такими, що передбачені умовами договору. Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 3 000,00 грн, суд зазначає таке. Договором кредитної лінії № 00-9941301 передбачені умови відповідальності сторін, зокрема, неустойки у вигляді штрафу (п. 6.4., п.п.п 6.4.1. Договору). Пред`являючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями, позивачем не надано ані детального розрахунку нарахування таких санкцій, ані роз`яснення щодо такого нарахування. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Крім того, суд зазначає, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що Договір кредитної лінії № 00-9941301 був укладений 31.08.2024, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, штрафних санкцій (неустойки) в розмірі 3 000,00 грн. За такого, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були вивчені та досліджені судом, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача загальну суму заборгованості за наданими кредитним договором у розмірі 17 126,40 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 576,65 грн.

Outcome: partial