Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача Чечельницька А.О., в інтересах ТОВ «Європейської агенції з повернення боргів», засобами поштового зв`язку звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір позики №14943-02/2024. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №14943-02/2024 від 15.02.2024, виконав своє зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 грн. В подальшому 28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2852024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №28052024 від 28.05.2024 року в тому числі до Відповідача в сумі 31500,00 грн. з яких 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строк, передбачений кредитним договором, в результаті чого представник ТОВ «ФК ЄАПБ» звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31500,00 грн. Савранський районний суд Одеської області ухвалою від 06.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати у строк 15 днів з дня вручення ухвали відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву та, відповідно, відповіді на відзив для подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 44-45). Слухання справи призначено на 17.11.2025. Крім того, вищевказаною ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази з АТ КБ «ПриатБанк», а саме про інформацію стосовно рахунків відповідача (а.с.44-45). 28.10.2025 до суду надійшла інформація АТ КБ «ПриватБанк», про рух коштів [PERSON] (а.с.49-51). Відповідачка [PERSON] в судове засідання призначене на 17.11.2025 не з`явилася, повідомлялася належним чином, однак, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48). В подальшому слухання справи відклалося на 23.12.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки, яка повідомлялася належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55, 56). Отже, сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, правом подати відзив відповідачка [PERSON] не скористалася. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Представник позивача зазначив у позовній заяві щодо розгляду справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Крім того, матеріали справи містять довідку про доставку електронного документу (судової повістки) до електронного кабінету позивача та його представника в підсистемі ЄСІТС (а.с.57). Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 15.02.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики №14943-02/2024, за яким відповідач отримав позику в розмірі 9000,00 грн. строком на 100 днів, дата погашення кредиту 24.05.2024 ( п.п. 2 договору) (а.с.5-10). Відповідно до пункту 1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 Договору (а.с.5). Згідно пункту 1.4.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №431-21хх-хххх-4522 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (а.с.5). Крім того, з вказаного договору вбачається те, що відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором W5849 (а.с.10). З додатку №1 до договору позики, а саме з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається, що загальна вартість кредиту становить 31500,00 грн., з яких сума кредиту за договором 9000,00 грн., проценти за користування кредитом 22500,00 грн. (а.с.10). З інформаційного повідомлення вбачається про згоду позичальника передачу персональних даних третім особам у випадку прострочення виконання зобов`язань за договором (а.с.11). Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що процентна ставка становить 2,50% в день, що становить 912,50% річних, загальні витрати за кредитом 22500,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 31500,00 грн. Крім того, з вказаного паспорту споживчого кредиту вбачається те, що відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором W5849, саме 15.02.2024 (а.с.12-14). З листа IPay.ua Сервіс онлайн платежів №3426_250415104347 від 15.04.2025 вбачається, що 15.02.2024 о 8 годині 50 хвилин перераховано кошти в сумі 9000,00 грн. на маску карти [NUMBER] , номер транзакції в системі IPay.ua 343895532 (а.с.15). 28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2852024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.16-20). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним договором факторингу вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5672 (а.с. 21). Матеріали справи містять платіжну інструкцію №21384 від 30.05.2024 з якої вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснила оплату ТОВ «Стар файненс груп» за відступлення прав вимоги згідно договору Факторингу №28052024 від 28.05.2024 (а.с.22). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №28052024 від 28.05.2024 року в тому числі до Відповідачки в сумі 31500,00 грн. з яких 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.23). З розрахунку заборгованості за кредитним договором 14943-02/2024 від 15.02.2024 вбачається, що у відповідачки перед первісним кредитором виникла заборгованість у сумі 31500,00 грн., з яких: 9000,00 грн. тіло кредиту; 5625,00 грн. відсотки; 15875,00 грн. прострочені відсотки (а.с.24-25). Матеріали справи містять статут ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.33-35). На виконання ухвали суду від 06.10.2025 АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію щодо рахунків [PERSON] , а саме про рух коштів на емітованій карті № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Разом з тим, з вказаної інформації вбачається, що 15.02.2025 на емітовану карту № [NUMBER] відповідача надійшли грошові кошти в сумі 9000,00 грн (а.с.50). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. За приписами пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами частини 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно статті 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 548 ЦК виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобов`язання, в контексті статей 546, 549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Відповідно до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України закріплено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання за кредитними договорами, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу за договором позики №14943-02/2024 від 15.02.2024 у сумі 31500,00 грн. Відповідачем не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини. На підставі частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1-3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вимоги частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України та приймаючи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором та угодою зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність їх задоволення. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved