Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фермерського Господарства «ТКАТНОК» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. [PERSON] , є власником земельної ділянки кадастровим номером 5123580409:01:001:0375, загальною площею 2 га, номер відомостей про речове право в державному реєстрі прав: 36311130, яка розташована на території Миколаївського району Одеської області. На підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ п.15. Миколаївський район Одеської області реорганізовано шляхом об`єднання з іншими районами в Березівський район Одеської області. 25.03.2020 року між [PERSON] та Фермерським господарством «ТКАТНОК», в особі голови фермерського господарства Шабатури Юрія Володимировича, було укладено договір оренди землі №б/н, кадастровим номером 5123580400:01:001:0375, загальною площею 2,00 га. Даний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.04.2020 року, номер запису про інше речове право 36319056. Земельна ділянка надана в оренду строком на 10 (десять) років (п.8 Договору). Відповідно до п. 9 зазначеного Договору, орендна плата складає 1 719, 58 грн. на рік, що на дату підписання договору оренди землі становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно п 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до п. 11 зазначеного Договору орендна плата вноситься у строк до 31 грудня року, за який вона сплачується. Відповідно до п. 14 Договору невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 25 Договору Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 35 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в порядку, встановленому законом. За Актом про приймання-передачі об`єкта оренди від 25.03.2020 року, [PERSON] - власник земельної ділянки, передала земельну ділянку кадастровий номер 5123580400:01:001:0375 в натурі Фермерському господарству «ТКАТНОК» в особі голови фермерського господарства Шабатури Юрія Володимировича, в розмірі 2,00 га. з таким складом сільськогосподарських угідь ріллі - 2,00 га. Невиконанням свого зобов`язання щодо виплати орендної плати відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 31.08.2025 року громадянці [PERSON] , за період з 25.03.2020 року по 31.08.2025 року орендна плата за надання Фермерському господарству «ТКАТНОК» земельної ділянки в оренду не виплачувалася. Отже, згідно цих відомостей, до видачі на руки згідно Договору оренди за 2021-2024 роки вона повинна була отримати від Фермерського господарства «ТКАТНОК» грошові кошти в загальному розмірі 1719.58 грн. х 4 = 6 878,32 грн., однак Фермерським господарством «ТКАТНОК» дана орендна плата за договором оренди земельної ділянки виплачена не була і кошти на які вона розраховувала, не отримала. Таким чином невиплата Фермерським господарством «ТКАТНОК» орендної плати за користування земельною ділянкою, що належить позивачу, за 2021-2024 роки, є систематичним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, що в порядку ч. 2 ст. 651 ЦК України, п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, є підставою для його розірвання та скасування його реєстрації. Крім того, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, є підстави для стягнення з відповідача на її користь інфляційних втрат, 3% річних та пені за невиплату орендної плати за 2021 - 2024 роки. \~ \~ \~ \~ Так, згідно розрахунку, сума заборгованості за 2021 рік з урахуванням штрафних санкцій (за період з 01.01.2022 року по 10.10.2025 року, всього 1379 днів) складає 3037,24 грн., з яких: 1719,58 грн. заборгованість за договором, 125,53 грн - пеня, встановлена п.14 договору, 194,77 грн. - 3% річних, 997,36 грн. - інфляційне збільшення. Сума заборгованості за 2022 рік з урахуванням штрафних санкцій (за період з 01.01.2023 року по 10.10.2025року, всього 1014 днів) складає 2351,98 грн., з яких: 1719,58 грн. заборгованість за договором, 62,76 грн. - пеня, встановлена п.14 договору, 143,18 грн. - 3% річних, 426,46 грн. - інфляційне збільшення. Сума заборгованості за 2023 рік з урахуванням штрафних санкцій (за період з 01.01.2024 року по 10.10.2025року, всього 649 днів) складає 2163,83 грн., з яких: 1719,58 грн. заборгованість за договором, 31,30 грн. - пеня встановлена п.14 договору, 91,53 грн. - 3% річних, 321,56 грн. - інфляційне збільшення. Сума заборгованості за 2024 рік з урахуванням штрафних санкцій (за період з 01.01.2025 року по 10.10.2025року, всього 283 дні) складає 1893,87 грн., з яких: 1719,58 грн. заборгованість за договором, 31,12 грн. - пеня, встановлена п.14 договору, 40,00 грн. - 3% річних, 103,17 грн. - інфляційне збільшення. Таким чином, загальна сума боргу відповідача за 2021-2024 роки становить 9 446,92 грн.. з яких: 1719.58 грн. заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2021 рік; 1719.58 грн. заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2022 рік; 1719.58 грн. заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2023 рік; 1719.58 грн. заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2024 рік; пеня, 3% річних та втрати від інфляції на загальну суму 2568,60 грн., з яких: 1317,66 гр.- за 2021 рік; 632,4 грн.- за 2022 рік; 444,25 грн. - за 2023 рік; 174,29 грн.- за 2024 рік. 14 жовтня 2025 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Фермерського Господарства «ТКАТНОК» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про\~розгляд справи\~без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 280 ч. 1 п. 1,2,3,4 суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вирішив позовні вимоги позивача задовольнити повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] , належить земельна ділянка: кадастровим номером 5123580409:01:001:0375, загальною площею 2 га, номер відомостей про речове право в державному реєстрі прав: 36311130, яка розташована на території Миколаївського району Одеської області ( а.с. 8 9 ). 25.03.2020 року між [PERSON] , та ФГ «ТКАТНОК» було укладено Договір оренди землі терміном на 10 років та відповідно проведена його державна реєстрація ( а.с. 10 12 ). Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного Кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини другої етапі 95 Земельного Кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Стапею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стапею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини другої етапі 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори н&йму регулюються актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності Згідно зі статею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Стапею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Відповідно достані 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. \~ \~ \~ \~ Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та однією з загальних засад цивільного законодавства передбаченою ч. 5 ст. 3 ЦК України, є судовий захист цивільного права та інтересу. У відповідності до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк. З огляду на ч. 2 ст . 651 ЦК України, договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим договором друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору, У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов`язком, невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, та не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібна позиція також наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому, систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати, не має правового значення для вирішення такого спору. Відповідно до п. 9, 10 та 14 Договору оренди землі від 25.03.2020 року, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 30 грудня кожного року. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування доводів позивача суду не надав. Отже, вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved