Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

04 листопада 2025 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 03.04.2020 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитом та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Однак, відповідач [PERSON] порушив умови договору та не виконав покладені на нього зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року має заборгованість 20564,74 грн., що складається із: 13523,33 грн. заборгованості за кредитом, 7041,41 грн. заборгованості по відсоткам. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 20564,74 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 06 листопада 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «А-Банк» не заперечує проти винесення заочного рішення судом, також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. В судовому засіданні встановлено, що 03.04.2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Згідно довідки за картами, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2024 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Згідно довідки за лімітами, кредитний ліміт наданий [PERSON] збільшився до 13600,00 грн. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до Умов договору. [PERSON] користувався кредитним картковим рахунком, що підтверджується випискою по картці за період з 03.04.2020-30.10.2025. З розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 03.04.2020 року між позивачем та відповідачем вбачається, що станом на 30.10.2025 року має заборгованість 20564,74 грн., що складається із: 13523,33 грн. заборгованості за кредитом, 7041,41 грн. заборгованості по відсоткам. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «А-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. За встановлених обставин, суддя приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту за Кредитним договором №Б/Н від 03.04.2020 року, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, що складають 2422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved