Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи У серпні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернувся [PERSON] (далі також позивач), поданим в його інтересах представником [PERSON] до [PERSON] (далі також відповідач) про проділ спільного сумісного майна подружжя та визнання за сторонами право приватної власності в розмірі 1/2 частки кожному в квартирі за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 1137210251101). В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що під час шлюбу подружжя за спільні кошти придбано трикімнатну квартиру, право власності на яку оформили за дружиною. У подальшому подружжя розлучилося, у зв`язку з чим виникла необхідність у поділі їх спільного майна. Дружина в добровільному порядку не бажає здійснити такий поділ, відтак позивач вимушений звернутися з цим позовом до суду. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Заяви та клопотання учасників справи Не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20.10.2025 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовчі судові засідання призначалися на 13.11.2025 та 02.12.2025. Ухвалою суду від 02.12.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.12.2025. У судовому засіданні, 18.12.2025, представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений, до суду не з`явилася. Відзив на позов до суду також не надходив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами та винести заочне рішення по суті спору. Будь-яких заперечень від учасників справи про ухвалення заочного рішення не надходило. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Фактичні обставини справи Судом установлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00043340398 від 30.01.2024 підтверджено: - факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 45 від 01.02.2003. Після укладення шлюбу подружжю визначено прізвища « [PERSON] / [PERSON] »; - факт розірвання шлюбу на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 у справі № 522/21475/23. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С. за реєстровим № 108, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала кватиру за адресою: [ADDRESS] , за 300 000 грн. На підставі означеного договору за [PERSON] одноособово у цей же день 22.02.2018 зареєстрована право власності на вказану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 398943241 від 11.10.2024. Мотиви прийнятого рішення Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 1, 2 ст. 60 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Висновки суду Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Отже, проаналізувавши позовну заяву та надані докази на її підтвердження у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем доведено перед судом належними та допустимими доказами факт наявності права спільної сумісної власності колишнього подружжя на оспорювану квартиру та необхідність її поділу в рівних частинах між позивачем та відповідачем (колишніми з подружжям). Щодо судових витрат За приписами ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач як інвалід І групи звільнений від сплати судового збору, відтак судові витрати у розмірі 1 % від вартості 1/2 частки оспорюваної квартири (300 000 / 2 = 150 000) підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved