Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Зазначає, що 15.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2535515684. 20.09.2021 права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу №200921. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Станом на 01.05.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 32963,39 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 21180,00 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 3,07 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 11780,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши також на останнього стягнення судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за відсутності представника банку, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого. Судом встановлено, що 15.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2535515684, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 21180,00 грн. строком на 36 місяців, з річними процентами 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячними процентами 2,70 % від суми кредиту. 15.07.2021 відповідачем було підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5515684. 20.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Договір факторингу № 200921, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Як вбачається із Реєстру прав вимоги до зазначеного Договору факторингу, первісним кредитором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передано право вимоги до відповідача за кредитним договором 2535515684 новому кредитору АТ «Таскомбанк». Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, складеним АТ «Таскомбанк», та виписок по особовому рахунку відповідача, станом на 01.05.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 32963,39 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 21180,00 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 3,07 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 11780,32 грн. Відповідач наданими йому правами не скористався, вказаний розрахунок останнім не спростований. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1077\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.525\~ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved