Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 вересня 2025 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США та судових витрат. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову посилається на те, що 14 грудня 2024 року Живогляд [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів США, згідно боргової розписки і зобов`язався повернути борг до 14.05.2025 року. Позивач неодноразово звертався до позичальника з усними зверненнями про повернення боргу. Однак, борг йому не повернуто, що ставить його у складне матеріальне становище. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання у строк, позивач просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу, а також судові витрати. Ухвалою суду 01 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21 травня 2025 ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач надав досуду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно. 05.11.2025 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з його перебуванням на лікарняному, а 17.12.2025 року ним подано клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з його перебуванням на роботі в іншій місцевості. При цьому, відзив на позовну заяву чи заперечення проти позовних вимог ним не надані. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, 14\~грудня2024 року на підставі розписки [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, який зобов`язався їх повернути в строк до 14.05.2025 року. Живогляд [PERSON] покладені на себе зобов`язання в установлений строк не виконав, борг не повернув і до цього часу. Згідно зі ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до укладеного сторонами договору, укладення якого підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 14 грудня 2024 року, відповідач отримав від позивача 3 000 доларів США, зобов`язавшись повернути позичену суму до 14.05.2025 року, але не виконав до даного часу взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошей, не надаючи з цього приводу будь-яких підтверджуючих доказів. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідну розписку, складену відповідачем, яка свідчить про те, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав, а відповідач отримала в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути у визначений строк. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суми боргу в розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ у м. КИЇВ» надавали правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 17 000,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на його користь в сумі 17 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved