Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача зазначивши, що 06.08.2021 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 2136822-901, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 51296,10 гривень, строком на 48 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом розмірі 0,01% річних. Відповідачем зобов`язання за договором не виконуються, у зв`язку з чим станом на 06.06.2025 заборгованість складає 115639,25 грн, з яких: 25567,45 грн заборгованість по тілу кредиту; 4,59 грн заборгованість за відсотками; 91067,21 грн заборгованість за комісією. 02.07.2020 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 002/8265204-СК, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 20000,00 гривень, строком до 01.07.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідачем зобов`язання за договором не виконуються, у зв`язку з чим станом на 06.06.2025 заборгованість складає 25778,99 грн, з яких: 16313,75 грн заборгованість по тілу кредиту; 9465,27 грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 2136822-901 від 06.08.2021 в розмірі 115639,25 грн та заборгованість за кредитним договором № 002/8265204-СК від 02.07.2020 в розмірі 25778,99 грн та судові витрати. Позиції учасників судового провадження. Позивач АТ «Таскомбанк» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, просить справу розглядати без участі представника АТ «Таскомбанк» . Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнаєсповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11 липня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.207). Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року підготовче судове засідання відкладено для надання поивачем доказів.(а.с.214). Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с.227). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства "Таскомбанк", з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим, 06.08.2021 підписала заяву-договір про надання споживчого кредиту № 2136822-901, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання цієї заяви-договору розміщена на офіційній сторінці банку https://tascombank.ua. Загальна сума кредиту- 51296,10 грн, строк кредиту 48 місяців, зі сплатою процентів 0,01% річних за користування кредитом, та з комісією за обслуговування кредиту в розмірі 4,9% щомісячно (а.с. 78). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 06.06.2025 року має заборгованість перед AT "Таскомбанк" за кредитним договором № 2136822-901 від 06.08.2021 у розмірі 115,639,25 грн, яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 24567,45 грн; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) 4,59 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 91067,21 грн. 02 липня 2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладений договір, шляхом підписання заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/8265204-СК, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у гривні. Сума бажаного кредитного ліміту 1000 грн. Позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених Договором (а.с. 89) До договору додано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, з інформацією про контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додатку інформацію (а.с. 92-93). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 06.06.2025 року має заборгованість перед AT "Таскомбанк" за кредитним договором № 002/8265204-СК від 02.07.2020 у розмірі 25778,99 грн, з яких: 16313,75 грн заборгованість по тілу кредиту; 9465,27 грн заборгованість за відсотками. Із наданих відповідачем копій квитанцій вбачається, що вона періодично погашала заборгованість за кредитними договорами, а саме у 2020, 2021, 2023 роках (а.с. 235-239). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Висновки суду. Банк свої зобов`язання за договорами належним чином виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та нарахованими процентами, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для кредитодавця. На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Графіком платежів визначено платежі за додаткові та супутні послуги банку, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2513,51 грн (а.с.81). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2513,51 грн є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 91067,21 грн задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2136822-901 від 06.08.2021 в розмірі 25572,04 грн, яка складаєься з наступного: 25567,45 грн заборгованість по тілу кредиту; 4,59 грн заборгованість за відсоткамита заборгованість за кредитним договором № 002/8265204-СК від 02.07.2020 в розмірі 25778,99 грн, з яких: 16313,75 грн заборгованість по тілу кредиту; 9465,27 грн заборгованість за відсотками. Судові витрати. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню сума судовогопропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial