Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

22.01.2025р. публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредитування №2024/ОВР/000-001598 від 29.03.2024 року в розмірі 36329 грн 53 коп., з якої поточна заборгованість по кредиту становить 7342,72 грн, прострочена заборгованість по кредиту становить 22023 грн, прострочена заборгованість за сумою процентів становить 6688,98 грн, поточна заборгованість по процентах становить 274,84 грн. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, яке було йому вручене 21.03.2025 року. Станом на 25.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2024р. відповідач, підписавши заяву-договір (договір карткового рахунку) кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом, шляхом обміну електронними повідомленнями уклав з публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», Банк) договір про споживчий кредит № 2024/І_С/000-014609 (далі - договір), у відповідності до якого [PERSON] було встановлено орієнтовну суму кредитного ліміту у розмірі 10000,00 грн., можливу суму кредитного ліміту в розмірі 300000,00 грн на споживчі цілі, зі строком дії ліміту дозволеного овердрафту (строку кредитування) 12 місяців, із сплатою 29,99 % річних, процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48 % /а.с. 11-14/. У вказаній заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок [NUMBER] за програмою кредитування «Крок на зустріч». Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України регламентовано, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону (зокрема, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором) вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з п. 4.11 заяви-договору відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування (в т.ч. з іншими пропозиціями Банку) та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних клієнтом умов кредитування. Відповідно до п. 5.14 цієї заяви-договору, договір укладено у письмовій формі шляхом підписання Клієнтом Заяви-договору у вигляді Електронного документа, який створено та підписано в інформаційно-комунікаційній системі, що використовується Сторонами, шляхом накладання Кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП) Клієнта. Підписанням Електронного документу Клієнт приєднався до Публічної частини Договору, умови якої розміщені Банком на Сайті Банку та підписані КЕП Уповноваженої особи Банку. Для перевірки КЕП Сторони використовують сервіс перевірки КЕП за посиланням https://czo.gov.ua/verify або сервіс перевірки КЕП державного підприємства "ДІЯ" за посиланням https://sign.diia.gov.ua/verify /а.с. 18/. Таким чином електронний договір, що був укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається з Додатку 1 до заяви-договору № 2024/І_С/000-014609 від 29.03.2021 року на приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» [PERSON] 29.03.2024 року встановлено ліміт у сумі 29365,72 грн. Цим додатком сторони узгодили Графік зменшення Ліміту дозволеного овердрафту, відповідно до якого щомісячний платіж складає 2447 грн, останній платіж 2448,72 грн до 24.03.2025 року /а.с. 19/. Довідкою про відкриття поточного рахунку підтверджено, що в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відповідачу [PERSON] відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу [NUMBER] на умовах продукту/пакету Крок на зустріч /а.с. 22/. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте, вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених вище умов договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту відповідно до графіку, встановленого Додатоком 1 до заяви-договору та щомісячної сплати процентів належним чином не виконувалися, про що свідчить виписка/особовий рахунок з 29.03.2024 по 06.01.2025 /а.с. 98-99/. Відповідно до розрахунку Банку станом на 06.01.2025 року заборгованість [PERSON] за договором становить 36 329,53 грн, а саме: 7 342,72 грн заборгованість по кредиту (поточна), 22 023,00 грн заборгованість по кредиту (прострочена), 274,84 грн заборгованість по процентах (поточна), 6 688,98 грн заборгованість по процентах (прострочена) /а.с. 10/. Разом з тим, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості за договором, слід звернути увагу позивача на наступне. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З аналізу наведених норм слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. При цьому, за вимогами абз. 2 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. На адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту станом на 03.12.2024 року у загальному розмірі 35439,14 грн /а.с. 100/. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.04.2023 та прийнятого за результатами розгляду справи №910/4518/16, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, направивши вказану вимогу та визначивши суму боргу станом на 03.12.2024 року, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, які позивач нарахував після пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем не було заявлено. Тому, оскільки право позивача нараховувати проценти за договором припинилось 03.12.2024 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 03.12.2024 року (пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Виходячи з того, що отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку та у строки визначені у договорі ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернуті, наявні підстави для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором станом на 03.12.2024 року у загальному розмірі 35439,14 грн, з яких: 7 342,72 грн заборгованість по кредиту (поточна), 22 023,00 грн заборгованість по кредиту (прострочена), 0 грн (274,84-238,64-36,20) заборгованість по процентах (поточна), 6073,43 грн (6688,98-417,05-90,23-108,27) заборгованість по процентах (прострочена). Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у вищевказаній сумі. З урахуванням викладеного, вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно обсягу задоволених вимог у сумі 2363,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial