Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що 27.07.2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб від якого [INFO] народився син [PERSON] . Позивач вказує, що протягом останніх років між ним та позивачкою сімейне життя поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка і дитини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. [PERSON] зазначає, що з ініціативи відповідачки між ними постійно виникали сварки , свідком яких нерідко ставала малолітня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожного разу спричиняє йому та дитині душевні страждання. Позивач вказує, що [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в родині через систематичне зловживання нею алкогольними напоями, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про будову сімейних відносин між іншими членами родини на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач зазначає, що відповідачка не має постійної роботи та заробітку, має схильність до вживання спиртних напоїв. З 2020 року дружина почала взагалі не приходити додому ночувати та ще більше почала вживати спиртні напої. Позивач зазначає, що орієнтовно з 2022 року між ними з відповідачкою припинено спільне проживання, син залишився проживати з ним. [PERSON] стверджує, що протягом більше, як два роки, він проживає з сином та піклується про нього, натомість мати дитини самоусунулась від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дитини. Позивач , як батько неповнолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає, що найкраще в інтересах дитини буде позбавлення батьківських прав відповідачки. Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, зобов`язано Службу у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради скласти та надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . 11 червня 2025 року до суду надійшов висновок Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.33-34). Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання викликано свідків. Витребувано з КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" та КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради" докази. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 30-31,46-47,102-103, 109-110), що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України . Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, начальник Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради Сомик Д.М. у судовому засіданні підтримала Висновок наданий Виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] . Вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши думку сторін, малолітньої дитини, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 27 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується з копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 27 липня 2012 року, актовий запис № 137. Після укладення шлюбу дружині присвоєноо прізвище « [PERSON] » (а.с.10). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 23 жовтня 2022 року, актовий запис № 1206 (а.с.11). З характеристики наданої Комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5 Полтавської міської ради Полтавської області» [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останній з першого класу навчається в КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5 Полтавської міської ради Полтавської області», зарекомендував себе як наполегливий , дисциплінований та старанний учень. Рівень розумового розвитку дитини відповідає його віковим особливостям. Учень виявляє інтерес до навчання, виконує домашні завдання. Має достатній та середній рівень знань. [PERSON] має гарну пам`ять та логічне мислення. Проявляє інтерес до вивчення математики. [PERSON] сором`язливий, трішки замкнений. Має задовільну поведінку на уроках. З однокласниками знаходиться у гарних та дружніх відносинах. Мати [PERSON] не бере активної участі у вихованні сина, навчанням не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Зв`язок з матір`ю обмежений. Натомість, батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його навчанням та успіхами. Батько відвідує батьківські збори, забирає сина зі школи, спілкується з класним керівником та постійно виходить на зв`язок (а.с.55). З характеристики ЖБК «Геолог» від 21.07.2025 р. вбачається, що [PERSON] з 2011 р. по 2017 р. був зареєстрований та прожив за адресою [ADDRESS] зі своїм сином [PERSON] та дружиною [PERSON] . За результатами проведеного опитування працівниками кооперативу та з показів сусідів відомо, що [PERSON] має позитивне ставлення до себе з боку сусідів. Схвальні відгуки від мешканців про [PERSON] дозволяють стверджувати про його порядність, доброчесність та наявність особистого демократичного ставлення до оточуючих. Скарг до кооперативу від сусідів на [PERSON] не надходило. [PERSON] уважний до сина та піклується про нього, приділяє йому належну увагу. Натомість дружина [PERSON] [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку. Від сусідів за час проживання [PERSON] надходили численні скарги про її перебування в стані алкогольного сп`яніння, неадекватній поведінці , розпивання з невідомою компанією на території подвір`я спиртних напоїв, недбайливе ставлення до сина (а.с. 56 зворот) . [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. 12.08.2020 року, № 809 (а.с.13-14) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 219593022 від 10.08.2020 р., згідно якого право власності на іншу частка квартири належить [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 27.11.2013 № 552/5556/13-ц (а.с.15). З характеристик ЖБК «Енергія 2000» від 27.01.2025 р., 04.08.2025 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] з 2019 року разом зі своїм сином [PERSON] . Скарг від кооперативу та сусідів на [PERSON] не надходило. [PERSON] уважний до сина та піклується про нього, приділяє йому належну увагу. До 2022 року з [PERSON] та сином проживала [PERSON] . Від сусідів за час проживання [PERSON] надходили численні скарги на її перебування в стані алкогольного сп`яніння , неадекватної поведінки, розпивання з невідомою компанією на території подвір`я спиртних напоїв, недбале ставлення до сина. З 2022 року [PERSON] проживає разом з сином. Мати дитини з ними не проживає та участі у виховання дитини не бере (а.с.12,56). З копії довідки виданої головним лікарем Комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» І.Мацицьким за вих. № 3103 від 30.08.2022 року вбачається, що [PERSON] перебуває під динамічним наглядом у лікаря нарколога з 2011 року із діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (а.с.17). З довідки виданої заступником головного лікаря з медичної частини Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» В. Шиндер за вих. № 9034/0611 від 05.09.2025 р. вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в даному закладі в період з 20.10.2022 р. по 24.10.2022 р. з діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вжиття алкоголю, стан відміни неускладнений у пацієнтки з органічним ураженням ЦНС (а.с.84). З довідки виданої головним лікарем Комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» І.А. Мацицьким від за вих. № 5544 від 01.10.2025 р. вбачається, що [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок зловживання алкоголю, синдром залежності з 2021 р., стаціонарно лікувалась п`ять разів, з 23.07.2021 р. по 05.08.2021 р., з 06.08.2021 р. по 13.08.2021 р., з 10.10.2021 р. по 11.10.2021 р., з 01.11.2021 р. по 04.11.2021 р., з 20.07.2022 р. по 24.07.2022 р. (а.с.100). Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 127 від 10.06.2025 року, виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Із вказаного висноку слідує, що [PERSON] особисто виховує сина, створює йому належні умови для виховання, матеріально утримує його, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини. Батькові доводиться самому виховувати дитину, так як бабусі та дідусі не приймають взагалі ніякої участі та не підтримують спілкування. Мати, [PERSON] , надала пояснення, в якому зазначила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки на теперішній час не має постійного місця проживання та заробітку. Син проживає разом з батьком [PERSON] , який повністю його утримує (а.с.33-34). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в одному під`їзді з родиною [PERSON] , зазначила , що після їх одруження дружина [PERSON] почала вживати алкогольні напої. У них народилась дитина, але [PERSON] вживала спиртне і коли дитина була малою, ще в колясці. Батько доглядав за сином, коли приходив з роботи, купував продукти, гуляв з дитиною. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає родину [PERSON] , як сусідів. [PERSON] бачила дружину [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння , вона не виходила гуляти з дитиною, ніде не працювала, дитиною займався батько [PERSON] . Свідок вказує, що дружина років два три як виїхала та не проживає разом з чоловіком та дитиною. Свідок [PERSON] показав, що родина [PERSON] живе у сусідньому будинку. Він років два три тому автомобілем перевозив речі дружини, остання переїхала на район. [PERSON] жила то з одним чоловіком, то з іншим, вживає спиртні напої, він не один раз бачив її на ринку, де продають алкоголь. [PERSON] ніде не працює, не одноразово бачив її з самого ранку надворі в стані алкогольного сп`яніння. Свідок зазначає, що відвозив її жити до бабусі в Решетилівку і до її батьків. Сина [PERSON] виховує батько та піклується про нього. Під час судового розгляду була заслухана думка неповнолітнього [PERSON] щодо можливого позбавлення його матері батьківських прав та який вказав , що мати з ним не проживає, а коли вони жили разом вона вживала алкогольні напої та тікала з дому, мати не цікавився його життям, навчанням, не бере участі його у вихованні. Із змісту ч.ч.1-3 ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ч.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частин першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що слідує зі змісту ст. 165 СК України. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 р. Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки щодо виховання, утримання малолітнього сина, не цікавиться його навчанням та розвитком, проживає окремо від нього, не виявляє бажання бачитись із дитиною, яка проживає з батьком, вживає алкогольні напої, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Суд ураховує, що під час розгляду справи відповідачка [PERSON] не з`явилася, своїми діями не засвідчила, що не втратила інтерес до сина та бажає утримувати і виховувати його. Також відповідачка не надала суду у встановленому порядку відзив на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, у даному випадку ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідачки від виховання своєї малолітньої дитини, оскільки вона свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, що нею не спростовано і є підставою для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Приймаючи до уваги встановлені обставини, характер ставлення відповідачки до сина, спосіб життя, який веде відповідачка, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, суд, з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] . При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.1).

Outcome: approved