Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , понесені у зв`язку з навчанням дитини на суму 7 351 грн. 00 коп. та у зв`язку з лікуванням дитини на суму 34 557 грн. 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, з якою проживає дитина, має право на утримання від відповідача - батька дитини половини понесених нею додаткових витрат на навчання і лікування дитини, згідно ст. 185 Сімейного кодексу України. Відповідач надав відзив, в якому виклав свої заперечення проти позову, оскільки витрати на навчання дитини в дитячій школі мистецтв та коледжі не можуть вважатися додатковими і повністю охоплюються сумою аліментів, а витрати на встановлення дитині брекетів не підтверджується належними доказами, надані касові ордери відповідач вважає виданими з порушенням законодавства і нечинними. Крім того, відповідач зазначає, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, з огляду на низьку заробітну плату, його стан здоров`я та інвалідність, а також те, що на його утриманні перебуває ще дружина з інвалідністю, яка потребує догляду. Відповідач наполягає, що позивачка не погоджувала з ним жодних додаткових витрат, а тому просив відмовити в задоволені позову повністю. Позивач подала додаткові пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України, в яких виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення Зазначила, що відповідачем не надано достатніх доказів свого скрутного матеріального становища, зокрема щодо відсутності нерухомого майна, цінного рухомого майна чи коштів на банківських рахунках тощо. На думку позивача, сукупність наданих документів підтверджує обґрунтованість понесених нею додаткових витрат, невиконання певною організацією або медичною установою порядку видачі фіскальних чеків не спростовує вказаного факту. Також зазначила, що самоусунення відповідача від спілкування з дитиною та позивачкою створило об`єктивні перешкоди для узгодження витрат, хоча вона й здійснювала спроби повідомити відповідача про потребу дитини у лікуванні та навчанні через месенджер Viber та SMS-повідомлення, а тому просила задовольнити позов в повному обсязі. 20.01.2025 до суду надійшла письмово викладена правова позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог, з викладенням доводів аналогічних у відзиву. Ухвалою суду від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 24.12.2024, яке неодноразово відкладалося та оголошувалися перерви, у зв`язку з неявкою учасників справи, неможливістю розгляду справи за наявними матеріалами, та/або з інших причин. Ухвалою суду від 14.03.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка за формою ОК-5) [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за 2024 рік зокрема про: розмір та джерела отримуваних доходів, у тому числі заробітну плату, пенсійні виплати, соціальні допомоги та інші надходження; факт отримання ним пенсійних виплат та їх розмір; отримання державної соціальної допомоги у зв`язку з доглядом за дружиною та її розмір. Також було витребувано від Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області інформацію про нараховані та виплачені ТОВ "Никс-П Трейд" (ЄДРПОУ 44328062) дивіденди на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] за останні три роки, а також дані про утримані та сплачені податки з цих доходів. 16.05.2025 в судовому засіданні суд постановив ухвалу про залишення без розгляду заяви представника відповідача адвоката Трачук Н.І. від 01.05.2025 про долучення доказів по справі (т.1 а.с.181-229) через пропущення процесуальних строків передбачених ст. 83 ЦПК України і відсутність клопотання про їх поновлення. Судом неодноразово роз`яснювалося відповідачу та його представнику право подати клопотання про поновлення пропущених строків з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску, проте відповідач не скористався ним. Ухвалою суду від 11.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Трачук Наталії Іванівни про витребування доказів відмовлено. Учасники справи в останнє судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, про що 22.05.2018 складено відповідний актовий запис № 438 (т.1 а.с.10). Згідно свідоцтва про зміну імені виданого 22.09.2022 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] змінила своє ім`я на [PERSON] (т.1 а.с.11). Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20.03.2018, яке набрало законної сили 26.04.2018, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 930 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також за вказаним рішенням виданий виконавчий документ, що перебуває на виконанні (т.1 а.с.14-16). Згідно довідки № 72 від 23.07.2024, виданої Запорізькою державною школою мистецтв № 2, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася у вказаному закладі з 2019 року по 2024 рік та опанувала освітню програму з образотворчого мистецтва, що підтверджується Свідоцтвом про початкову мистецьку освіту № [NUMBER] від 30.05.2024. Школу закінчила з відзнакою. Позивачем надані відповідні квитанції про оплату за навчання (т.1 а.с.17-25). 31.08.2023 Класичний приватний університет (далі заклад) та [PERSON] (далі вступник) та [PERSON] (далі замовник) уклали договір про навчання № 19285, відповідно до умов якого заклад бере на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти, ступеня фаховий молодший бакалавр, за спеціальністю дизайн, терміном навчання 4 роки. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної / юридичної особи, яка замовляє платну освітню послугу. Здобувач та/або замовник зобов`язується протягом усього терміну здобуття освіти фінансувати навчання та дотримуватись умов цього договору. Вартість навчання за один семестр встановлюється в додатку 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору (т.1 а.с.26). Згідно довідки з навчального закладу від 28.08.2023 № 381 [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету (т.1 а.с.27). Відповідно до фіскальних чеків № 17376 від 03.07.2024 та № 18973 від 01.10.2024 [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] 3 000,00 грн. та 3 542,00 грн. відповідно (т.1 а.с.28-29). Згідно довідки ТОВ ФІРМА "ВІТАДЕНТ, ЛТД" від 15.07.2024 [PERSON] проходила лікування в клініці "Вітадент" з 2020 до 2022 на платній основі. Зокрема, було сплачено згідно квитанцій до прибуткового касового ордера № 1402 27 000,00 грн., б/н від 03.11.2020 5 000 грн., № 62 від 05.02.2021 3 000,00 грн., № 192 від 21.04.2021 4 000,00 грн., № 694 від 10.07.2021 3 000,00 грн., № 403 від 05.10.2021 2 000,00 грн., № 382 від 02.11.2021 1 000,00 грн., № 326 від 20.01.2022 1 000,00 грн., № 390 від 17.06.2022 1 000,00 грн., № 179 від 20.07.2022 17 000,00 грн., № 212 від 17.08.2022 530,00 грн., № 337 від 15.09.2022 4 585,00 грн., а всього 69 115,00 грн. (т.1 а.с.30-34). [PERSON] є особою, що має другу групу інвалідності і йому протипоказана важка фізична праця, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 828114 (т.1 а.с.63-64). Згідно довідки № 0000-000003 від 08.10.2024 [PERSON] працює на ТОВ "НИКС-П ТРЕЙД" з 07.07.2021. Дохід за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 склав 113 945,97 грн. (т.1 а.с.65). В листі Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 52324/9-29.23-38 від 30.05.2024 вказано про відсутність на вказану дату заборгованості за виконавчим провадженням № 56691215 щодо виконання виконавчого листа № 333/7168/17 від 14.05.2018, виданого Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі 930 грн., починаючи з 26.04.2018 до повноліття дитини, що підтверджується розрахунком заборгованості від 23.05.2024 за період з серпня 2019 року по травень 2024 року, в розрахунку зазначено про наявність переплати (т.1 а.с.66-68). 09.05.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (відповідний актовий запис № 296), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (т.1 а.с.69). Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 827057 від 11.07.2024, виписки з акта огляду МСЕК, медичного висновку, індивідуальної програми і пенсійного посвідчення, дружина відповідача [PERSON] , є особою з другою групою інвалідності і їй протипоказана важка праця, тривала ходьба (т.1 а.с.70-76). Позивачем надані копії скріншотів її переписки з відповідачем в застосунку Viber, в яких містяться повідомлення про потребу оплати витрат на лікування і навчання дитини, а також копії банківських виписок про сплату відповідачем аліментів 09.10.2024 в сумі 3 184,00 грн. та 19.11.2024 в сумі 1 592,00 грн. (т.1 а.с.85-87). В довідці ГУ ДПС у Запорізькій області № 12416/6/08-01-12-03-04 від 19.03.2025, наданій на ухвалу суду від 14.03.2025 про витребування доказів, зазначено про відсутність доходу за ознакою 109 (Дохід у вигляді дивідендів) за період січень 2022 січень 2025 по [PERSON] , згідно центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України (т.1 а.с.132). Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, на ухвалу суду від 14.03.2025 про витребування доказів, надало документи щодо [PERSON] , а саме довідку ОК-5, яка містить інформацію з 1999 по 2025 роки про суми отриманих ним доходів, найменування страхувальників, а також довідку вих. №45 від 20.03.2025 щодо сум отриманої пенсії по інвалідності в серпні-грудні 2025 року (т.1 а.с.134-145). Позивачем надана виписка від 02.04.2025 про ТОВ "НИКС-П ТРЕЙД" з Інтернет-ресурсу "Опендатабот", яка містить інформацію щодо господарської діяльності юридичної особи за 2022-2024 роки, зокрема за 2024 рік підприємство отримало дохід в розмірі 11 726 200 грн., чистий прибуток в розмірі 12 600 грн., наявні активи на суму 995 900 грн., обсяг продажів під час участі у тендерах склав 10 322 024 грн.. Також позивачем надана відповідь органу ДПС на запит органу ДВС від 30.030.2025, відповідно до якої [PERSON] за 4 квартал 2024 року отримував дохід від наступних податкових агентів: Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСУНС в сумі 138 735,12 грн. (ознака доходу 157); ФОП [PERSON] в сумі 1 776,29 грн. (ознака доходу 157); ТОВ "НИКС-П ТРЕЙД" в сумі 25 611,80 грн. (ознака доходу 101), 12 000,00 грн. (ознака доходу 196); ФОП [PERSON] в сумі 1 912 371,11 грн. (ознака доходу 512) (т.1 а.с.151-155). Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17, та в інших численних постановах, зокрема у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) та ін. Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, в залежності від особистих, індивідуальних особливостей дитини. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 викладено правовий висновок про те, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із схильністю доньки до малювання і створення картин, її багатою фантазією, понесені витрати на навчання в дитячій школі мистецтв і коледжі за спеціальністю "дизайн" були пов`язані зі здібностями дитини. Суд погоджується з такими доводами позивача та зауважує, що навчання [PERSON] за освітніми програмами творчого спрямування безпосередньо пов`язане зі здібностями дитини, що знайшло підтвердження в свідоцтві про початкову мистецьку освіту, де зазначений перелік та обсяг навчальних дисциплін (предметів), отриманих учнем під час опанування освітньої програми, та підсумкові оцінки високого рівня. Таке навчання, як в дитячій школі мистецтв так і в коледжі, не є навчанням заради отримання будь-якої професійної освіти, а є послідовним розвитком творчих здібностей дитини, покликаним розвивати її талант та навички. Отже такі витрати відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач довела існування особливих обставин, які зумовили необхідність платного лікування дитини через наявне захворювання, зі встановленим клінічним діагнозом: звуження зубного ряду верхньої щелепи, скупчення зубів. [PERSON] надала достатньо доказів, які в своїй сукупності беззаперечно свідчать про реальність понесених витрат на лікування. Квитанції до прибуткових касових ордерів містять дати і суми сплачених позивачем коштів, зазначено перелік наданих послуг та суб`єкта господарювання, що їх надав, наявні печатки, штампи та підписи касира цього підприємства. Зміст вказаних квитанцій узгоджується із змістом довідки ТОВ "Фірма "Вітадент, ЛТД" та підтверджують факт понесених витрат. З огляду на те, що [PERSON] , є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо), при цьому позивач довела наявність фактично понесених додаткових витрат, суд враховуючи, що відповідач є особою, що має другу групу інвалідності, має дружину, що також має другу групу інвалідності, працевлаштований і здійснює підприємницьку діяльність, має корпоративні права, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача 75 відсотків таких витрат. Разом з тим, суд відхиляє заперечення відповідача проти позову через те, що позивачка не погоджувала з ним відповідних витрат, оскільки відповідно до ст.ст.141, 150 СК України, незважаючи на розірвання шлюбу з позивачкою та окреме проживання від дитини, [PERSON] зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Недбале ставлення відповідача до вказаних обов`язків не може бути підставою для звільнення його від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Доказів того, що позивачка якимось чином перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною, чи перешкоджала його участі у вихованні, розвитку та забезпеченні дитини, [PERSON] не надав, з відповідними скаргами до органу опіки чи інших відповідних органів він не звертався. Натомість позивачка надала скріншоти її переписки з відповідачем, де вона намагалася узгодити передбачувані додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами. Наявність переплати аліментів також не є підставою для відмови в задоволенні позову, з огляду на розмір такої переплати та розмір самих аліментів, який покриває лише базові потреби дитини і не здатний забезпечити понесені позивачкою додаткові витрати на дитину. До того ж, використання переплати аліментів на додаткові потреби дитини, в такому разі неминуче призведе до зменшення розміру аліментів майбутніх періодів, який не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Заперечуючи проти позову, відповідач також зазначає, що невисокий розмір отримуваного ним доходу, ставить його у скрутне матеріальне становище. При цьому відповідач в своїх письмових поясненнях неодноразово зазначає про великі витрати на медичні послуги для непрацездатної дружини на 140 000 грн., на операції для хворої матері на 270 000 грн., придбання ліків та інших медичних послуг на десятки тисяч гривень. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Наведені відповідачем обставини, в сукупності з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами, ще раз підтверджують його спроможність брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29, рішення у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no. 4241/03). В зв`язку з викладеним, суд висновує, що інші доводи сторін, за вищевказаних обставин не мають суттєвого значення для вирішення спору та не потребують детальної відповіді на кожен з них. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial