Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до Покровського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини. 31.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4649834, згідно з умовами якого відповідач отримала 5100,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Оскільки відповідач не належним чином виконувала взяті на себе кредитні зобов`язання, у останньої утворилася заборгованість в сумі 19346,15 грн. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №76-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №4649834 від 31.05.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Наведене стало підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст.16 даного Кодексу. У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема таким підставами є договори та інші правочини. Як встановлено судом, 31.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4649834, згідно з умовами якого відповідач отримала 5100,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором V19091. Підписавши кредитний договір, графік платежів, паспорт споживчого кредиту відповідач погодилася з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан». Здійснення переказу суми кредиту на підставі кредитного договору №4649834 від 31.05.2021 підтверджено платіжним дорученням №47607759 від 31.05.2021 про переказ [PERSON] грошових коштів у розмірі 5100,00 грн. згідно договору №4649834. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»(Фактор) укладено договір факторингу № 76-МЛ, відповідно до умов цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1 договору). Разом із правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором (п.1.2 Договору факторингу). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №76-МЛ від 29.09.2021, боржник [PERSON] , кредитний договір №4649834 від 31.05.2021, сума боргу становить 19346,15 грн., з яких сума заборгованості за тілом 4361,00 грн., сума заборгованості за відсотками 14 475,15 грн, сума заборгованості за комісією 510,00 грн. Отже, викладене свідчить, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4649834 від 31.05.2021. Згідно із наданим стороною позивача розрахунком заборгованості за кредитним договором №4649834 від 31.05.2021, сума заборгованості становить 19346,15 грн., з яких сума заборгованості за тілом 4361,00 грн., сума заборгованості за відсотками 14 475,15 грн, сума заборгованості за комісією 510,00 грн. В той же час, суд не може погодитись із розміром заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 14 475,15 грн. Як вбачається із умов договору №4649834 від 31.05.2021, сторони погодили, що кредитні кошти надаються [PERSON] в сумі 5100,00 грн. на строк до 15.06.2021 з одноразовою сплатою комісії за надання кредиту в сумі 510,00 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 956,25 грн. Орієнтовна вартість кредиту складає 6566, 25грн. Умовами вказаного договору передбачена пролонгація договору. Так, відповідно до пункту 2.3.1 пролонгація строку кредитування може відбутись на пільгових або стандартних базових умовах. Розділ 2.3.2 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої (их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до статті 212 ЦПК України, і яка(і) полягає (ють) у: а) здійсненні платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно пункту 2.3.1.1 Договору та розділу 6 правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3, пункту 2.3.1.1, пункту 2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно пункту 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений пунктом 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Зміни умов договору разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Разом з тим доказів, що б свідчили, про те, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, у зв`язку з чим договір пролонгувався на пільгових чи стандартних умовах згідно із п.2.3 договору, позивач суду не надав, і такі дії не вбачаються із доданих до позову доказів. Відсутні також відомості про розміщення кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника змін умов договору разом з актуальною сумою заборгованості в оновленому графіку платежів. Згідно із викладеним Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правовим висновком, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно наданого позивачем розрахунку, позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом поза межами узгодженого строку дії договору. Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 14 475,15 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягає заборгованість у розмірі 6566,25 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 5100,00 грн., комісії в сумі 510,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 956,25 грн. за період з 31.05.2021 по 15.06.2021, передбачених кредитним договором від 31.05.2021. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 822,18 грн. (2422,40х6 566,25:19 346,15). За змістом п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. разом з позовною заявою подані копії таких документів: Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», відповідно до якого вартість послуг за 1 справу складає 7000 грн; Акту наданих послуг №2104 від 23.06.2025, підписанням якого АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтвердили надання послуг на суму 7000,00 гривень за Договором №0605, щодо стягнення боргу за 23.062025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025, в якому міститься детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М. І.; витягу та виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Апологет», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093. Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, про те, що витрати на надану правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 7000,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду. Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Відтак, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача становить 2375,80 грн. (7000,00х0,3394).

Outcome: partial