Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Березина в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить: встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Бринці-Загірні Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 069747/384, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 № 143 на ім`я « [PERSON] » та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 31.05.1997 за №560; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,49 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069747/384 від 31.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №143 від 19.03.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській раді за №560. В обґрунтування\~позовних вимог\~щодо предмета\~спору покликається\~на те,\~що [INFO] \~померла [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~входило право\~на земельну\~частку (пай)\~на території\~Вибранівської сільської\~ради Жидачівського\~району Львівської\~області,\~площею 1,49\~умовних кадастрових\~гектари,\~згідно Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~Серія ЛВ\~№069747/384\~від 31.05.1997.\~На момент\~смерті [PERSON] \~спадкоємцями першої\~черги спадкування\~за законом\~були її\~дочка [PERSON] \~та син\~ [PERSON] ,\~однак останній\~спадщину не\~прийняв та\~на неї\~не претендує,\~про що\~ствердив у\~своїй заяві.\~Натомість [PERSON] \~прийняла спадщину\~після смерті\~своєї матері\~ [PERSON] ,\~вступивши в\~управління та\~володіння спадковим\~майном у\~піврічний термін\~після її\~смерті.\~12.08.2010\~ Жидачівським\~районним судом\~ухвалено рішення,\~яким визнано\~за нею\~право власності\~на спадкове\~майно \~житловий будинок\~ [ADDRESS] .\~Юридично спадщину\~відносно земельної\~частки паю\~ [PERSON] не\~оформила.\~ [INFO] \~померла [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~увійшло право\~на зазначену\~земельну частку\~(пай),\~що вона\~фактично успадкувала\~після смерті\~своєї матері\~ [PERSON] ,\~однак не\~оформила своїх\~спадкових прав.\~ [PERSON] \~на випадок\~своєї смерті\~залишила заповіт\~від 12.05.2009,\~яким усе\~своє майно\~заповіла позивачу.\~Окрім позивача\~не було\~інших спадкоємців\~за заповітом.\~Чоловік покійної\~ [PERSON] помер\~значно швидше,\~а саме\~ [INFO] .\~Син покійної\~ [PERSON] також\~помер швидше,\~а саме\~ [INFO] .\~Згодом позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №17/2015, а 06.05.2015 йому видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом відносно\~житлового будинку\~ [ADDRESS] . 11.08.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відносно права на земельну частку (пай), однак постановою нотаріуса йому було відмовлено з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , спадкоємцем якої була її донька [PERSON] , яка померла [INFO] , і яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Окрім того, із довідки Відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №069747/384 від 13.03.2025 зареєстровано та видано на ім`я [PERSON] , а у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано [PERSON] , тобто є певні розбіжності у написанні по батькові власника паю. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, в якому, зокрема, просить справу розглядати за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про витребування доказів судом (а.с.35); заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивача та його захисника та призначення справи до судового розгляду (а.с.118), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.124). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою підготовчого засідання від 23.09.2025 витребувано докази та оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с.36-37). Ухвалою підготовчого засідання від 07.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.120). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 12.12.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про одруження від 19.07.1965 [PERSON] та [PERSON] одружились 15.02.1931. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.10). [PERSON] народилася 1933 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.07.1953, актовий запис №431, і після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.01.1987 (а.с.11, 12). [PERSON] помер [INFO] у м.Львів, [PERSON] померла [INFO] у с. Бринці-Загірні Жидачівського району Львівської області, про що свідчать свідоцтва про смерть від 17.06.1996, 02.10.2008 (а.с.13, 14) Згідно з довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 148 від 08.04.2025 [PERSON] дійсно була зареєстрована і постійно проживала одна в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У Вибранівській сільській раді заповіт від [PERSON] не посвідчувався. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.15). Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №80657863 від 31.03.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16). Заявою від 12.02.2009, завіреною нотаріально та зареєстрованою в реєстрі за №121, [PERSON] повідомив, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . Встановлений строк для прийняття спадщини він пропустив, на оформлення своїх спадкових прав не претендує (а.с.17). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.08.2010 визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] . За змістом цього рішення, судом встанволено, що [PERSON] прйняла спадщину після смерті матері [PERSON] (а.с.18). [PERSON] помер [INFO] у м.Львів, [PERSON] померла [INFO] .Львів, що підтверджується свідоцтвами про смерть від 18.01.2008, 24.04.2015 (а.с.19, 20). За змістом заповіту, складеного в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області 12.05.2009, зареєстрованого в реєстрі за №493, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і за що вона за законом буде мати право [PERSON] (а.с.21). Згідно з матеріалами спадкової справи №17/2015, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся [PERSON] . 06.05.2015 на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване у реєстрі за №933, яким встановлено [PERSON] спадкоємцем майна [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS] (а.с.22, 45-116). Відповідно до довідки Відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадасту у Львівській області від 13.03.2025 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 №143 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,49 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №069747/384 зареєстрований 31.05.1997 за №560 (а.с.23). Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області від 11.08.2025 №115/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), розташовану на території Вибранівської сільської ради Стрийського району Львівської області, що належала [PERSON] , спадкоємцем якої була її донька [PERSON] , померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.25). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №292 від 26.09.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Бринці Загірні Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на яку зареєстровано Сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ №069747/384 ві31.05.1997, одна і та ж особа (а.с.119). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом по батькові власника майна у правовстановлюючому документі та документі, який посвідчує її особу, що ставить під сумнів належність їй цього правовстановлюючого документа та створює перешкоди позивачу в юридичному оформленні спадщини у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до приписів пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1296 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту та право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 №143 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,49 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №069747/384 зареєстрований 31.05.1997 за №560. Спадкодавець [PERSON] є дочкою [PERSON] , у встановленому законом порядку успадкувала належне останній спадкове майно. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , на ім`я якої зареєстровано Сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ №069747/384 від 31.05.1997, та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Бринці-Загірні Жидачівського району Львівської області, є однією і тією ж особою. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовим доказом, зокрема довідкою ВК Ходорівської міської ради №292 від 26.09.2025, яка узгоджується з іншими дослідженими судом письмовими доказами і не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності. За наведених обставин, на переконання суду, безпосередньо досліджені судом зазначені вище докази, у своїй сукупності, є достатніми для встановлення зазначеного позивачем юридичного факту. Суд зазначає, що встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті. Він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину (зокрема на обов`язкову частку), матеріали справи не містять і судом не здобуто. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право позивача не визнається, відтак він має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268, 1296 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved