Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

[PERSON] , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , звернулася із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис - [PERSON] . В обґрунтування заяви, [PERSON] зазначає, що її чоловік, [PERSON] , з яким вони проживають в одній квартирі, протягом останніх років характеризується систематичним вчиненням домашнього насильства щодо неї та їхньої спільної неповнолітньої дочки [PERSON] . Він постійно зловживає спиртними напоями, застосовує фізичне та психологічне насильство, погрожує вбивством та фізичною розправою у разі подання заяви про розірвання шлюбу. Після щоденних скандалів, сварок, образ, погроз та побоїв з боку [PERSON] заявник не може належним чином відчувати себе в безпеці, оскільки він не контролює свої дії та вчинки. Їхня донька понад два роки не може проживати вдома через постійний страх перед батьком та його поведінку та вимушена проживати у бабусі або родичів. Дочка є ученицею 6 класу та навчається у Броварському ліцеї номер 8. У [PERSON] є власна квартира в цьому ж будинку за адресою: [ADDRESS] , яку він здає в оренду. На багаторазові прохання залишити квартиру, що належить на праві власності заявнику та переїхати до власного житла [PERSON] категорично відмовляється, мотивуючи це тим, що йому необхідні кошти від оренди його власної квартири для життя та придбання алкогольних напоїв. Заявник зазначає, що з літа 2022 року [PERSON] не працює, систематично бере кредити, збільшує кредитні ліміти, чим створює загрозу фінансовій стабільності родини. Також [PERSON] водить до квартири, де вони спільно проживають, сторонніх осіб, зокрема безхатьків, наркоманів чим створює антисанітарні умови проживання, розпиває алкогольні напої. Він систематично переслідує заявника, ходить до її місця роботи та місця роботи в салон краси «Анна» за адресою: [ADDRESS] . Влаштовує там дебоші, чим завдає шкоди її діловій репутації та створює загрозу для трудових відносин. Заявник неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало належного результату, [PERSON] не змінив своєї поведінки попри вжиті поліцією та судом заходи. З огляду на викладене, просить суд застосувати до [PERSON] обмежувальний припис строком на 6 місяців та встановити до нього наступні заходи: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше ніж триста метрів до місця роботи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (салон краси «Анна»); заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців; заборонити [PERSON] особисто розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; Заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше ніж триста метрів до місця проживання ( [ADDRESS] ) та до місця навчання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (Ліцей №8 м. Бровари) строком на шість місяців. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2025 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник\~ [PERSON] підтримала заявлені нею вимоги та просила їх задовільнити. Пояснила, що з боку чоловіка щодо неї систематично вчиняється психологічне та фізичне домашнє насильство. Зокрема, він застосовував до неї фізичну силу, у зв`язку з чим вона фіксувала тілесні ушкодження, неодноразово викликала працівників поліції, з кривдником проводила профілактичні бесіди, однак такі заходи не дали жодного результату. На даний час у суді перебувають на розгляді чотири справи про адміністративні правопорушення, пов`язані із домашнім насильством. Щодо застосування обмежень стосовно житла заявниця пояснила, що квартира, в якій вони проживають, належать їй на праві власності, тоді як у чоловіка є власне житло у цьому ж будинку на 6 поверсі, у якій він може проживати. Враховуючи, що сторони проживають в одному будинку, заявниця зазначила, що усвідомлює неможливість встановлення значної дистанції, однак просить заборонити кривднику наближатися безпосередньо до її квартири. Обґрунтовуючи необхідність заборони наближатися до місця її роботи пояснила, що [PERSON] вчиняв конфліктні провокативні дії, створював конфліктні ситуації, телефонував їй та працівникам, при цьому негативно реагує на небажання спілкуватися з ним. Щодо необхідності заборони наближатися до місця навчання дитини заявниця пояснила, що [PERSON] неодноразово з`являвся біля ліцею у стані алкогольного сп`яніння, приходив до адміністрації навчального закладу, чим принижував дитину та викликав в неї страх. Заявниця зазначила, що донька боїться батька. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Пояснив, що не вчиняв щодо заявниці та доньки домашнього насильства, зокрема не застосовував до заявниці фізичної сили. Разом з тим, підтвердив, що щодо нього складалися протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з домашнім насильством, та зазначив, що штрафи за ними сплатить. Зазначив, що працівники поліції дійсно приїздили за викликами, однак, за його словами, вони поспілкувалися зі сторонами та залишили місце події. Його засмучує відсутність між ним та заявницею подружніх стосунків. Підтвердив, що у нього є власна квартира в тому ж будинку, а також є інше житло в м. Броварах. Також підтвердив, що їхня донька не проживає разом з ними, а проживає у тещі. Щодо відвідувань навчального закладу доньки пояснив, що приходив до ліцею, оскільки мав намір поспілкуватися з адміністрацією навчального закладу та викладачами. Згідно зі\~ст.\~350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши заявницю, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»№ (далі Закон 2229-VIII)\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У ч. 2\~ст. 26 цього Закону\~передбачає, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 (№756/3859/19) зроблено висновок, що «враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно з п. 14 ст. 1 Закону: - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункту 17\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Частиною 2 ст.3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ст.24 Закону № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Відповідно до ст.\~81, 89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1999 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєтеся змістом свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження. (а.с. 9, 10) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій як встановлено судом, проживаються [PERSON] , [PERSON] та їхня малолітня донька [PERSON] .(а.с. 26) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується змістом витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.27) Зазначені обставини не заперечувалися учасниками справи в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] систематично зверталася до Броварського РУП ГУНП в Київській області із заявами щодо скоєння [PERSON] домашнього насильства по відношення до неї. Броварським РУП ГУНП в Київській області складені протоколи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 173-2 ч.1 КУпАП. Броварським міськрайонним судом Київської області 19 листопада 2025 року у справі № 361/8835/25 винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та останнього визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 коп. (а.с. 11) Також в Броварському міськрайонному суді Київської області знаходяться на розгляді чотири адміністративні протоколи щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства за статтею 173-2 КУпАП (справи № 361/11927/25; № 361/9330/25; № 361/12377/25; № 361/12374/25). Згідно висновку експертного дослідження №66/осв від 04.11.2025 встановлено, що за результатами огляду та наданої медичної документації у [PERSON] , були виявлені тілесні ушкодження.(а.с. 12-13) Згідно виписки із картки амбулаторного хворого [PERSON] лікуючим лікарем [PERSON] ТОВ Медичного центру «Європа Плюс» постановлено діагноз: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан відміни неускладнений. F-10.3 (а.с. 25) Таким чином, судом встановлені систематичні випадки вчинення домашнього насильства стосовно [PERSON] зі сторони [PERSON] , а вжиті заходи реагування виявилися безрезультатними. З огляду на те, що у квартирі, де проживають [PERSON] та [PERSON] , також проживає їхня малолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка може бути піддана впливу або свідком дій, що містять ознаки домашнього насильства, суд вважає необхідним забезпечити її захист, поширивши відповідні обмеження також щодо дитини. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що малолітня [PERSON] навчається у ліцеї [ADDRESS] , не заперечував і сам [PERSON] що відвідував навчальний заклад доньки, спілкувався з адміністрацією та викладачами ліцею. Заявник вказала, що донька відчуває страх перед батьком, зокрема у зв`язку з його перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, він принижує її, що створює для дитини відчуття небезпеки та свідчить про ризики повторення дій, які можуть мати ознаки домашнього насильства. З огляду на встановлені обставини, з метою запобігання вчинення домашнього насильства та забезпечення безпеки дитини, суд дійшов висновку про необхідність заборонити [PERSON] наближатися до місця навчання дитини. Такий захід є тимчасовий, співмірний із встановленими ризиками та не порушує права батька, оскільки не позбавляє його батьківських обов`язків, а спрямований виключно на захист прав та безпеки дитини. Водночас суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо встановлення обмежувальної відстані менше ніж триста метрів наближатися [PERSON] до місця проживання заявника, за адресою: [ADDRESS] , оскільки враховуючи що у заявника на праві власності є квартира [ADDRESS] , тобто в одному будинку із заявником, то встановлення відстані у 300 метрів фактично може позбавляти [PERSON] у користуванні власним житлом. А тому з цих підстав, суд вважає за доцільне встановити обмежувальну відстань у 10 метрів. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо встановлення обмежувальної відстані менше ніж триста метрів наближатися [PERSON] до місця роботи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (салон краси « [INFO] ») та місця навчання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (Ліцей № 8 м. Бровари), оскільки це може позбавляти [PERSON] вільно пересуватися місцями загального користування. А тому з цих підстав, суд вважає за доцільне встановити обмежувальну відстань у 100 метрів. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд, вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці [PERSON] , а також психологічного домашнього насильства щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому приходить до висновку про часткове задоволення заяви, тобто, видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , заявлені заявницею строком на 6 місяців, окрім заборони обмежувальної відстані менше ніж триста метрів. Крім того, на виконання вимог ч.2 ст.350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік. В силу ч. 3 ст.350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial