Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» звернулося до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором від 05.10.2016 в розмірі 26957,38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.10.2016 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії - до 200 000 грн. Процентна ставка - 24% річних. АТ «Альфа-банк» виконав умови договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав. Станом на 20.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 26957,38 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.10.2016 року. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 14.11.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 33). У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи, не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомлено. Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 05.10.2016 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії - до 200 000 грн. Процентна ставка - 24% річних, тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж - 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі (а.с.6). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум готівка» строк дії картки - 3 роки з можливістю перевипуску, строк дії кредитної лінії - 1 рік з можливістю пролонгації. Орієнтовна реальна процентна ставка - 5,5% річних (а.с.7). 20.12.2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №4 на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 05.10.2016, боржником за яким є [PERSON] , таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора (а.с.9-14). Згідно Витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами до договору факторингу №4 від 20.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 26957,38 грн (а.с.15). Випискою з рахунка [PERSON] №521158-2025/1008 за період з 05.10.2016 по 20.12.2021, який є первинним документом, підтверджується відкриття нового кредитного ліміту на рахунку [NUMBER] (а.с.16-23) З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 20.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 26957,38 грн., що складається з тіла кредиту в розмірі 24365,83 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 0,00 грн та заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 2591,55 грн (а.с.35). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Долучені до матеріалів справи письмові докази підтверджують укладення між сторонами кредитного договору та отримання кредитних коштів, існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Натомість, відповідачем [PERSON] не доведено належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Останнім, власний розрахунок заборгованості за кредитним не подано та не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення не сплатив борг, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025, платіжну інструкцію від 10.06.2025 на суму 9200,00 грн (а.с. 25-28). Враховуючи ціну позову, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого часу, принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат, критеріїв розумності їхнього розміру, суд вважає, що понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5200,00 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: partial