Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилався на те, що 13.02.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 630725298 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора FVBQ-7838. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 8 600 грн., які перераховані відповідачу. В подальшому, згідно договору факторингу, право вимоги за кредитним № 639725298 від 13.02.2024 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а у послідуючому до позивача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40 635 грн. 00 коп. та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити . Представник відповідача та відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду відзив на позовну заявуу якому проти позовних вимог заперечила. Вобґрунтування позову позивачем зазначено, що 13.02.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем укладено кредитний договір № 630725298 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. У подальшому, на підставі укладених договорів, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Відповідач не погоджується з правомірністю переходу, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, а тому наступні переходи прав вимоги, які є похідними не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Юніт Капітал», на підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.02.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 630725298. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором FVBQ-7838. Згідно п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8 600 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Згідно пункту 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8 600 грн 00 коп. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 13.02.2024 р. Згідно пункту 8.5.1. за період від дати видачі кредиту до 14.03.2024 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 175,200 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,480 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (дисконтна процентна ставка). Відповідно до пункту 5.1. договору за вибором позичальника, переказ коштів може бути здійснено шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий банком позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити платіжної картки 5168-74XX-XXXX-1421, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Факт перерахування коштів відповідачу [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 3fabc273-f393-46a5-bb13-75c065fedc2b від 13.02.2024 року. На обґрунтування отримання кредиту, позивач надає платіжне доручення № 3fabc273-f393-46a5-bb13-75c065fedc2b від 13.02.2024 року з якого вбачається, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" переказали кошти у розмірі 8600,00 грн., на рахунок 5168-74XX-XXXX-1421. Водночас в договорі про споживчий кредит № 630725298 від 13.02.2024 року вбачається, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок. При цьому, суд бере до уваги, що отримувачем коштів за цим платіжним дорученням є [PERSON] . Як підтверджується довідкою, виданою КБ «ПриватБанк», на підставі договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» банком 13.02.3024 року успішно перераховано 8600 грн на картку №5168-74XX-XXXX-1421. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, судом встановлено факт укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору кредитної лінії та одержання відповідачем за цим договором кредиту в розмірі 8600 грн. Вирішуючи питання щодо переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, суд встановив наступне. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого встановлено до 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. Пунктом 2.1 вказаної редакції договору факторингу передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 4.1. вказаної нової редакції договору факторингу наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31.12.2022 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31.12.2023 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року продовжив свою дію і у 2024 році. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 280 від 16 квітня 2024 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахуванням додаткової угоди до нього) визначено, що під правом вимоги розуміється всі права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахуванням додаткової угоди до нього) встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що з підписанням реєстру прав вимоги № 280 від 16 квітня 2024 року до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] згідно договору № 630725298 від 13.02.2024. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] згідно договору № 630725298 від 13.02.2024. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем. Також судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала. Внаслідок цього утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8600 грн. Будь-яких доказів, підтверджуючих погашення цієї заборгованості повністю або частково, відповідач до матеріалів справи не надала. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8600,00 грн. В той же час нарахований позивачем розмір заборгованості за процентами в сумі 32 035 грн. не відповідає умовам договору кредитної лінії № 630725298 від 13.02.2024 року, яким передбачено, що кредит надано на 30 днів, а розмір відсотків за користування кредитом становить 6 450 грн. Відповідно до п. 8.4. кредитного договору для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 15050 грн 00 коп. (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 6 450 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 8 600 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 90465,530 відсотків річних. Денна процентна ставка, для вказаних в цьому пункті умов, розраховується наступним чином: (Загальні витрати: 6450 грн 00 коп.) / (сума першого Траншу: 8600 грн 00 коп.) / (строк Дисконтного періоду: 30 днів) ? 100% = 2,500 відсотків в день. Денна процентна ставка за весь строк дії цього Договору з припущення про отримання коштів у розмірі максимального розміру Кредитного ліміту, передбаченого в п. 2.1. Договору, розраховується за наступною методикою: (загальні витрати за користування всією сумою Кредитного ліміту за весь строк дії Договору: 392805,00 грн) / (Кредитний ліміт: 8600 грн 00 коп.) / (строк дії договору: 1827 днів) ? 100% = 2,500 відсотків в день. Всього за даним договором відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у загальному розмірі 15 050 грн. (тіло кредиту у розмірі 8600,00 грн. + заборгованість за відсотками 6450 грн). При цьому договором не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування. Також позивачем не надано доказів, що кредитний договір був пролонгований відповідно до викладених у ньому умов. За встановлених судом обставин, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 050 грн заборгованості за кредитним договором. Стосовно судових витрат. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог, що вказано у додатковій постанові Велика палата ВС у справі № 206/4841/20. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, межі задоволення позовних вимог, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 3 000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (37%) в сумі 896 грн. 29 коп. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: partial