Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Дубівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , який він успадкував за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак належним чином не оформив своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька. Вказуючи, що нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Сторони у підготовче засідання з`явились. Позивач подала клопотання, в якому просить позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] подала клопотання, в якому вказує, що не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Дубівської сільської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Витягом з погосподарської книги № 1 с. Буцинь на 2021-2025 роки Дубівської сільської ради підтверджується належність вищевказаного будинку [PERSON] . Рік побудови 1956. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). З досліджених судом матеріалів спадкової справи № 123 до майна померлої [PERSON] (а.с. 61-68) видно, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті останньої та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку та грошові вклади. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Для прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Встановлено, що за життя [PERSON] 03.11.2008 року склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів своїй дружині [PERSON] (а.с. 39 на звороті). Спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON] . 15.12.2010 року подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття частки у спадщині за заповітом та законом після смерті [PERSON] в користь позивача у справі (а.с. 33 на звороті, 34). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с. 11-13) і належать до спадкоємців першої черги за законом, 15.12.2010 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останнього (а.с. 34 на звороті). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка відповідно до положень ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Постановою нотаріуса від 28.08.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 19). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 206/10 до майна померлого [PERSON] (а.с. 33-44), з яких також видно, що ніхто, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видано також позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved