Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Адвокат Ковальова Н.М. звернулася до суду від імені та в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2021. Під час шлюбу 29.07.2022 сторонами у спільну сумісну власність подружжя було придбано автомобіль Dodge Journey, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку оцінювача Свістунова І.С. від 11.06.2024 вартість спірного автомобіля становить 533 000 грн. Добровільно поділити майно відповідач відмовляється, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки автомобіль перебуває у користуванні відповідача та відноситься до неподільного майна, просить залишити його за відповідачем з присудженням сплати грошової компенсації позивачці вартості спільного майна подружжя - частини транспортного засобу в розмірі 266 500 грн., а також судових витрат у справі. 1.2 Представник відповідача Куль І.В. подала відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2021, станом на час укладення шлюбу подружжя навчалося разом у інтернатурі. 29.07.2022 [PERSON] прибав автомобіль Dodge Journey, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був імпортований із США у пошкодженому стані і його купівельна вартість склала 13200 доларів США. 17.03.2023 позивачка набула у власність квартиру в м. Житомир на підставі Договору дарування. При цьому відповідач не знав про укладений між його дружиною та її батьком Договору дарування вказаної квартири. На проведення капітального ремонту квартири були витрачені усі спільні кошти подружжя, подаровані в честь у кладення шлюбу, а саме: 3000 доларів США. Також відповідач регулярно давав свої власні кошти на ремонт у сумі 200-300 доларів США. У зв`язку із погіршенням відносин між подружжям, позивачка переїхала проживати до своїх батьків, при цьому відповідача у квартиру у м. Житомир не допускає, останній проживає на орендованій квартирі. Вважає, що [PERSON] має право на пред`явлення до [PERSON] позову про відшкодування витрат, понесених на проведення капітального ремонту та створення невід`ємних поліпшень нерухомого майна, витрачених на виконання ремонтних робіт в квартирі позивача. Відповідач не мав наміру пред`являти вказаний позов та неодноразово пропонував дружині не звертатися до суду, а вирішити всі майнові питання самостійно. Проте, позивачка все ж звернулася до суду, знаючи, що відповідач втратив джерела доходів, які мав до шлюбу. Позивачці відомо, що джерелом набуття спірного автомобіля є особисті кошти відповідача, набуті ним ще до укладення шлюбу. На момент придбання автомобіля подружжя навчалося та отримували доходи у виді заробітної плати в розмірі близько 6500 грн., також відповідач отримував соціальну допомогу як особа з інвалідністю у розмірі 2000 грн. При цьому подружжя орендувало житло. Вказане унеможливлює набуття автомобіля такого класу за рахунок спільних коштів і праці за 9 місяців після укладення шлюбу. Таким чином, вважають, що автомобіль Dodge Journey не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Щодо вартості майна, зазначеної у позові, вказує, що відповідач не погоджується із наданої стороною позивача оцінкою. 1.3 Представник позивачки Ковальова Н.М. подала відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, в тому числі кошти, які були подаровані сторонам на весілля, зароблені під час перебування у шлюбі та подаровані батьками на придбання автомобіля. Навчання сторін одночасно і отримання однакової заробітної плати лише підтверджує рівність доходів сторін та відсутність особистих доходів у відповідача. Жодних доказів, що відповідач придбав спірне майно за свої особисті кошти, суду не надано. Твердження відповідача про значні вкладення його особистих та спільних коштів у ремонт квартири позивачки також є надуманими та нічим не підтвердженими. Тому просить позов задовольнити. 1.4 Представник відповідача Куль І.В. подала додаткові пояснення у справі та зазначає, що 09.09.2024 відповідачем було долучено до матеріалів справи висновок експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи, яким визначено ринкову вартість спірного т/з. Стороною позивача не надано будь яких належних обґрунтувань, що такий висновок є неправильним або не повним. Водночас, Рівненським НДЕКЦ за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду, надано висновок від 14.04.2025, згідно якого в основу дослідження покладено періодичний довідник «Бюлетень Автотоварознавця №139 лютий 2025. Однак БА №139 був актуальним в період з 01.02.25 по 01.04.25. Наступний випуск №140 вийшов 01.04.25. Отже, експертом в порушення Методики використанні не актуальні джерела інформації вихідної вартості т/з. Висновок експерта від 14.04.2025 про те, що ціна автомобіля «DODGE JOURNEY», який був у користуванні з урахуванням строку його експлуатації за інформацією з довідкової літератури станом на 14.04.2025 складає 535 150,00 грн. не мають підтвердження. Окрім того, якщо порівняти вихідні дані, то на момент проведення експертизи згідно висновку Експерта від 06.09.2024 та проведення повторної експертизи, ціна ідентичних колісних транспортних засобів, становила при первинній - 500 610,00 грн, а при повторній експертизі зросла до 535 150,00 грн. Отже під плином часу, вихідна ціна ТЗ зросла майже на 35 тис. Також зазначає, що стороною відповідача було надано докази того, що на момент придбання автомобіль був у пошкодженому стані та експертом у Висновку від 06.09.2024 застосовано додатковий коефіцієнт зменшення вартості КТЗ 10,00%. Проте, Висновком експерта від 14.04.2025 вказаний коефіцієнт не застосований. Тому вважає, що Висновок експерта від 14.04.2025 про визначення дійної ринкової вартості автомобіля Dodge Journey, є не допустимим доказом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1 Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 2.2 Ухвалою суду від 02.07.2024 задоволено клопотання представника позивачки Ковальової Н.М. про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. 2.3. Крім того, в заявах по суті справи: стороною позивача заявлялось про намір подати до суду висновок судової транспортної товарознавчої експертизи, таку можливість було забезпечено судом; стороною відповідача заявлялось клопотання про врегулювання спору за участю судді, однак сторона позивача заперечувала, а для процедури необхідна згода двох сторін, тож вона не була реалізована, 22.04.2025 сторона позивача підтвердила ще раз, що не бажає цієї процедури; також сторона відповідача клопотала про витребування доказів, а саме: інформації у ГУ ДПС у Житомирській області про доходи [PERSON] , однак сторона позивача надала таку інформацію в відповідь самостійно. 2.4. 09.09.2024 сторона відповідача подала до суду висновок транспортно-товарознавчої експертизи, а 29.11.2024 долучила уточнений висновок експерта. 2.5. Ухвалою суду від 29.01.2025 задоволено клопотання представниці позивачки Березенської Ю.О про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. 2.6 Представниця позивачки 30.01.2025 клопотала про призначення судової експертизи, а сторона відповідача 10.02.2025 заперечувала, проте одночасно також просила призначити судову експертизу, проти якої вже заперечувала представниця позивачки. Учасники бажали з`ясувати лише одне питання, яке цікавить обидві сторони: яка дійсна ринкова вартість автомобіля Dodge Journey, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ? При цьому, хоч і заперечували проти клопотань щодо експертизи один одного, але обидві сторони просили провести ту ж експертизу, але не дійшли згоди про експерта чи експертну установу, яка її має проводити. В цій ситуації не було жодної процесуальної необхідності проводити додаткову експертизу тому ж експерту, а потім повторну експертній установі, бо це лише призвело б до даремних витрат часу і фінансових ресурсів. Те, що первинна експертиза неповна, фактично визнає сторона відповідача, коли просить про додаткову експертизу, бо не було враховано стан задньої балки транспортного засобу. А сторона позивача хотіла бути ініціатором проведення експертизи, щоб мати можливість довести свою позицію суду і безпосередньо долучитись до огляду автомобіля, який знаходиться в фактичному володінні відповідача. За таких умов суд призначив ухвалою суду від 10.02.2025 додаткову судову транспортно-товарознавчу експертизу, але для об`єктивності її виконання доручив експертам іншої установи - третьої для сторони позивача і відповідача,

Outcome: partial