Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

23.04.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ», в особі представника Паньків І. П., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 02065-08/2024 від 08.08.2024 у розмірі 18 080, 00 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. Позов мотивований тим, що 02.08.2024 між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту № 02065-08/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 8 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених умовами кредитного договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. 24.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24092024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 18 080, 00 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 8 000, 00 грн, заборгованість за відсотками 6 480, 00 грн, заборгованість за штрафом 3 600, 00 грн. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатками (а. с. 56-59). Також разом з позовною заявою позивачем було надано суду клопотання про витребування доказів (а. с. 55). Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 23.04.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 24.04.2025. Відповідь Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , одержана судом 05.05.2025. З неї вбачається, що в Реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації місця проживання та інші персональні дані громадянки [PERSON] , [INFO] . На запит суду 07.05.2025 УДМС у Вінницькій області повідомило, що, згідно з РТГ Вінницької територіальної громади, громадянка [PERSON] , [INFO] , в 2024 році змінила прізвище на [PERSON] . Громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 08.05.2025 судом була згенерована відповідь №1361377 з Єдиного державного демографічного реєстру, яка містить інформацію, аналогічну зазначеній у відповіді УДМС у Вінницькій області щодо місця реєстрації проживання [PERSON] , дати її народження. Ухвалою суду від 12.05.2025 позовна заява була залишена без руху. 28.05.2025 та 03.06.2025 через систему «Електронний суд» позивачем були надані заяви про усунення недоліків, в якій представник позивача просить вважати вірними оновлені дані відповідача в позовній заяві [PERSON] та у додатку до позовної заяви надає докази направлення [PERSON] копії позовної заяви з додатками за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.06.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали суду направлена судом за місцем реєстрації відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду повернулась на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» - 11.07.2025. 30.06.2025 на адресу суду від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі або (у разі часткового задоволення позову) обмежити суму стягнення тілом кредиту, заявленим позивачем 8 000, 00 грн до кінця жовтня 2025, з урахуванням реальних можливостей відповідача погасити кредит та принципу справедливості, відмовити у стягненні відсотків, комісії та судових витрат як непропорційних, надмірних та необґрунтованих відповідно зобов`язанню. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що станом на дату подання відзиву нею не одержана копія позовної заяви з додатками, доступ до позовної заяви в системі «Електронний суд» вона не має, бо позовна заява була подана на її попереднє прізвище [PERSON] . Вона зверталась до суду та до позивача з проханням надати копію позову, однак станом на дату подання відзиву позов не отримала. В зв`язку з чим відзив надається в межах доступної їй інформації. Відповідач не заперечує факт отримання коштів в сумі 8 000, 00 грн від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» на банківський рахунок. Всі інші заявлені ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» нарахування вважає необґрунтованими, завищеними та такими, що порушують норми чинного законодавства. Про перехід права вимоги відповідач не була належним чином письмово повідомлена згідно з вимогами законодавства та не підписувала з новим кредитором ніяких нових або додаткових угод. Позивач вимагає суму, що у 2, 2 рази перевищує тіло кредиту. Сума 18 080, 00 грн складається переважно з відсотків та штрафів, що не мають економічного обґрунтування. Відповідач вважає їх такими, що суперечать нормам ст. 3 та 551 ЦК України, адже обтяження є надмірним, непропорційним, таким, що порушує принципи розумності та добросовісності. Суму нарахованих процентів (6 480, 00 грн): позивач не довів у позовній заяві як нарахована ця сума; вона є надмірною та суперечить загальним принципам справедливості та добросовісності. У період дії воєнного стану обмеження щодо нарахування процентів, штрафів і пені передбачені, зокрема, постановою НБУ №42 та Законом України «Про захист прав споживачів». Щодо штрафних санкцій у розмірі 3 600, 00 грн відповідач вважає неправомірним їх нарахування відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, а також положення Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів», які прямо забороняють нарахування штрафів у період дії воєнного стану у випадку наявності форс-мажорних обставин. Крім того, стаття 616 ЦК України звільняє боржника від відповідальності, якщо прострочення відбулось з незалежних від нього причин. Щодо обставин, які мають ознаки форс-мажорних. Відповідач вказує, що мешкає у м. Слов`янськ Донецької області, що віднесене до зони підвищеного ризику воєнних дій, наближеної до лінії фронту. На території цього регіону регулярно фіксуються обстріли, перебої з електроенергією та зв?язком, а також нестабільний доступ до засобів комунікації, банківських сервісів та безпечної праці. Перебування відповідача в цій зоні зумовлене особистими обставинами та її бажанням бути корисною державі: відповідач добровільно переїхала до Донецької області, щоби працювати волонтером, оскільки через стан здоров?я та відсутність відповідної кваліфікації, її не було прийнято до лав Збройних Сил України. Зазначені обставини, вказує відповідач, мають ознаки форс-мажору, що унеможливлювали стабільне виконання зобов?язань. Попри це, відповідач неодноразово інформувала як першого, так і другого кредиторів про складнощі, що виникли, під час телефонних розмов, проте не отримала жодних пропозицій щодо реструктуризації або компромісного врегулювання боргу. Відповідач вважає, що ситуація, в якій вона опинилась, відповідає змісту положень ст. 617 ЦК України. Щодо стану здоров`я. Впродовж 2024-2025 років стан здоров?я відповідача суттєво погіршився, внаслідок тривалого психоемоційного та фізичного навантаження. Відповідач зверталася за медичною допомогою через погіршення самопочуття, спричинене загальним навантаженням та хронічним стресом, пов?язаним з фінансовими труднощами та проживанням у зоні воєнного ризику. За результатами медичних консультацій їй встановлено такі діагнози: В12 Фолієво та В 12 дефіцитна анемія; D50 залізодефіцитна анемія; F41 Тривожний розлад; К21.0 Гастроезофагіальний рефлюкс з езофагітом; К81.1 Хронічний холецистит; К86.1 Хронічний панкреатит. Лікування є довготривалим, потребує регулярного медикаментозного забезпечення та, відповідно, суттєвих фінансових втрат. Внаслідок намагання вийти з боргової ями та закриття базових потреб, на момент подання відзиву, лікування як такого відповідач не проходить повноцінно через нестачу коштів, звернення до лікаря відбувалися винятково у критичні моменти погіршення стану. Додатково зазначає, що консультації лікаря, за результатами яких були встановлені відповідні діагнози, проводилися в онлайн-режимі у 2024-2025 роках, після попередньої здачі рекомендованих аналізів та проходження базових обстежень у медичних установах на території Донецької області. Просить врахувати ці обставини як додаткове підтвердження неможливості виконати зобов?язання у повному обсязі. Враховуючи необхідність дотримання вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних , а також положень ст. 286 та ст. 39-1 Основ законодавства України про охорону здоров?я, відповідач надала стороні позивача копії медичних документів із частковим прихованням персональних відомостей лікаря ( прізвище, ініціали, підпис, печатка). Таке рішення обумовлено виключно необхідністю збереження конфіденційності і не спотворює зміст документів, оскільки основні дані діагнози, дати консультацій, схеми лікування, найменування лікарських засобів збережені у повному обсязі. При цьому суду надано повні копії без прихованих частин виключно з метою всебічного й об?єктивного дослідження доказів у межах розгляду справи. Щодо кабальності умов договору. Укладення договору позики відбулось в умовах скрутного матеріального становища відповідача, без можливості реального вибору чи переговорів щодо умов. Відповідач звернулась до кредитора в серпні 2024 року з потребою терміново покрити нагальні витрати на проживання та часткове перекриття попередніх заборгованостей. Позика була надана в сумі 8 000, 00 грн, але вже через менше ніж два місяці вимога про сплату склала 18 080, 00 грн, що свідчить про надмірні та несправедливі нарахування. Укладений відповідачем договір є договором приєднання (ст. 634 ЦК України), в якому умови були встановлені виключно кредитором, без можливості їх змінити чи обговорити. Відповідач перебувала в стані емоційного та фінансового виснаження, і фактично була змушена погодитися на будь-які запропоновані умови, не усвідомлюючи всі наслідки договору. Враховуючи зазначене, вважає, що умови цього договору: є кабальними, оскільки були укладені внаслідок тяжких обставин (ст. 233 ЦК України); містять явно несправедливі фінансові зобов`язання, які у 2, 2 рази перевищують суму фактично отриманих коштів; порушують засади добросовісності, справедливості та розумності (ст. 3 ЦК України); були використані кредитором для зловживання правом через позасудові погрози, нав?язування боргу родичам і подальші спроби тиску. Зловживання правом та відсутність досудового врегулювання. Ні ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП », ні, надалі, ТОВ «ФК « КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не звертались до відповідача з письмовими вимогами, претензіями чи пропозиціями мирової угоди. Телефонні розмови з представниками цих компаній також не призвели до конструктивних рішень. Окрім того, представники первісного кредитора (ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП ») надсилали їй агресивні смс, здійснювали грубий психологічний тиск та телефонували до родичів і близьких осіб, номери яких, відповідач не надавала. Такі дії суперечать нормам Закону України «Про захист персональних даних» і порушують немайнові права відповідача. Відповідач вважає це порушенням принципу добросовісності у використанні процесуальних прав, визначеного у п.3 статті 19 ЦПК України, та свідченням процесуального зловживання. Окрім того, невжиття досудових заходів суперечить загальноприйнятій практиці та позиції Верховного Суду щодо зобов`язань, передбачених ст. 634 ЦК України. Щодо судового збору. Відповідач вважає, що спір спровокований позивачем з урахуванням відмови зі сторони позивача від досудового діалогу з адекватними умовами, тому покладення на неї судового збору є несправедливим. Щодо добросовісності поведінки та спроб врегулювання заборгованостей. Попри складну життєву ситуацію, відповідач не уникає своїх боргових зобов`язань. У 2024-2025 роках їй вдалося поступово закрити декілька кредитів виключно за рахунок компромісів із боку кредиторів, які погодилися на часткове погашення, списання частини нарахованих відсотків та штрафів або реструктуризацію. На підтвердження відповідач додає довідки про повне погашення заборгованості або закриття договорів із: ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - договір закрито після списання частини нарахувань; ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА », ТОВ « СЕЛФІ КРЕДИТ », ТОВ « ФК ТЕХНОФІНАНС » - підтверджена відсутність боргу станом на дати видачі довідок. Ці справи були вирішені виключно завдяки діалогу, розумінню ситуації з боку кредиторів і прагненню відповідача до чесного врегулювання. Такий самий підхід відповідач застосовує і в цій справі - не заперечуючи наявність тіла кредиту, а лише оскаржуючи надмірність вимог. Відповідач просить суд врахувати її зусилля з погашення інших боргів як свідчення добросовісності та прагнення мати реальну можливість нарешті почати виходити з непомірного боргового ярма. Реальні можливості відповідача дозволяють їй погасити лише до 8 000, 00 грн до кінця жовтня 2025 року. Це відображає не ухилення, а її реальне становище. Щодо можливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У зв?язку з неможливістю особистої участі у судовому засіданні, так як відповідач фактично проживає у м. Слов?янськ, Донецької області, просить розглянути справу на підставі поданих нею письмових матеріалів без її участі, відповідно до вимог статей 19, 274, 280 ЦПК України. Також у додатку до відзиву надано клопотання про нерозголошення судом персональних даних та клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому відповідач просить суд зменшити розмір позовних вимог до розміру тіла кредиту 8 000, 00 грн, звільнити її від сплати нарахованих процентів, штрафів та судового збору як таких, що є надмірними, несправедливими та такими, що не відповідають обставинам справи. У разі часткового задоволення позову надати можливість сплати боргу частинами (у межах її реальних можливостей), з урахуванням довготривалого складного матеріального та соціального становища. 25.07.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що кредитний договір був укладений за свідомим волевиявленням відповідача, відповідачем не надані докази, які б підтверджували те, що на момент укладення кредитного договору було звернення відповідача до кредитора із заявою про надання роз`яснень незрозумілих умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що на даний час оспорює. Враховуючи положення чинного на законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитором, якщо дійсно вважав несправедливими умови кредитного договору, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчила, що погодилась на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, що свідчить про свідоме визнання відповідачем умов договору, в тому числі й оспорюваних. Пунктом 1.4 договору про надання фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024 закріплено: за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. А саме, денна процентна ставка становить 1, 50% та застосовується у межах строку кредитування. Пунктом 5.3. Договору про надання фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024 вказано, що у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. Нарахування процентів, які відображенні у відомості про щоденні нарахування та погашення є цілком правомірним, [PERSON] мала можливість користуватися кредитними коштами, а тому нарахування є допустимою та погодженою істотною умовою договору фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024. Зважаючи на заперечення відповідача щодо відсутності досудового врегулювання спору, представник позивача повідомляємо також, що на адресу відповідача, яка вказана у відзиві було надіслано позовну заяву, досудову вимогу разом з додатками до позовної заяви, що підтверджується списком разом з описом та чеком про оплату. Також на дану адресу було надіслано повідомлення-вимогу за договором фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024. Підсумовуючи вище наведене, представник позивача вважає, що вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та суперечать факту укладення договору та погодження відповідача з умовами договору фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 07.08.2025 засобами поштового зв`язку на адресу суду від представника відповідача адвоката Зачепіло З. Я. надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача зазначила, що згідно з принципом змагальності саме позивач має довести перерахунок кредитних коштів відповідачеві, а перекладення цього обов`язку не відповідача нівелює застосування принципу змагальності. Представник зазначає, що у договорі відсутні будь-які відомості, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Відсутні докази, що підтверджують факт перерахування коштів саме кредитодавцем. Позивачем також не надано суду і електронні листи, що могли б підтвердити існування заборгованості відповідача у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення у цій справі. Також відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу як того вимагає закон. Надані позивачем кредитний договір, договір факторингу, реєстр боржників, розрахунок заборгованості, представник відповідача вважає неналежними доказами, оскільки ці докази доводять перехід прав від первісного кредитора до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Реєстр прав вимоги не є документами, які підтверджують факти передачі кредитних коштів, і не можуть бути доказами в справі на підтвердження доводів позивача про існування будь-яких кредитних зобов`язань перед позивачем. Щодо нарахування відсотків представник відповідача вказує, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків, які нараховані позивачем на період часу після закінчення строку кредитування є необґрунтованими та суперечать законодавству та правовим висновкам Верховного Суду. Представник відповідача доходить висновку, що позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною, просить відмовити у задоволенні позову повністю, провадження в справі закрити. 27.08.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення на додаткові пояснення представника відповідача, в яких представник позивача зазначив, аргументи аналогічні вказаним у відповіді на відзив, а також, що кредитор не отримує повні реквізити банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картах товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. У зв`язку з чим вищезазначена довідка не містить повних реквізитів банківської картки. Згідно вище вказаного договору факторингу, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №02065- 08/2024 від 02.08.2024. Позивачем надані до позовної заяви документи, що правомірно підтверджують право вимоги до [PERSON] . У договорі факторингу та інших документах є наявні підписи обох сторін. Платіжна інструкція підтверджує його оплату. Отже, сторонами було дотримано всі вимоги законодавства для укладення таких видів договорів. Відповідно до п. 8.2. договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 клієнт зобов`язаний передати фактору документацію протягом 30 днів з дати укладення цього договору. Враховуючи вище викладене, факт наявності у позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», оригіналів кредитних документів вказує на наявність права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024. Оцінюючи докази у їх сукупності представник позивача доходить висновку, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами доведено факт переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №02065-08/2024 від 02.08.2024 від «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Ухвалою суду від 10.11.2025 задоволене клопотання представника позивача про витребування письмових доказів, заявлене разом з позовною заявою, та не вирішене судом під час відкриття провадження у справі. 24.11.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду від 10.11.2025 про витребування доказів надійшов лист АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Дослідивши та оцінивши письмові докази, надані позивачем та відповідачем у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, а саме відносини щодо договору споживчого кредиту, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію» та договору факторингу. Судом встановлено, що 02.08.2024 між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 02065-08/2024 (а. с. 17-22), відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 8 000, 00 грн, строком на 120 днів з 02.08.2024. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Наданий кредит відповідач зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку. Дата погашення кредиту 29.11.2024. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1, 50% та застосовується в межах строку кредитування (п. 1.1., 1.2., 1.4.). Відповідно до п. 1.6. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Підпунктом 5.3.1 договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту. У випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон) на нарахування штрафних санкцій штраф протягом періоду мораторію чи заборони не нараховується та відновлюється після їх скасувань. Сторонами кредитного договору підписаний Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №02065-08/2024, яким узгоджений Графік платежів (а. с. 23 зворот), з якого вбачається, що платежі мали здійснюватися в такі числа: 31.08.2024, 30.09.2024, 30.10.2024 по 3 600, 00 грн (проценти за користування кредитом), 29.11.2024 11 600, 00 грн (8 000, 00 грн погашення суми кредиту, 3 600, 00 грн проценти за користування кредитом); проценти за користування кредитом загалом 14 400, 00 грн; загальна вартість кредиту 22 400, 00 грн, реальна річна процентна ставка 9 671, 38%. З метою отримання кредитних коштів відповідач вказав свої персональні дані в Інформаційному повідомленні (а. с. 25). Крім того, факт укладення кредитного договору підтверджується заявкою-анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту (а. с. 12 13), Паспортом споживчого кредиту (а. с. 14 -16). У відповідності до умов кредитного договору, його підписання, а також підписання всіх вище зазначених документів, здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W2950, що також підтверджується довідкою про ідентифікацію (а. с. 29). Перерахування кредитних коштів ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 02.08.2024 в сумі 8 000, 00 грн на картковий рахунок [NUMBER] підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ( вих.№3426_250328153900 від 28.03.2025) та квитанцією про зарахування №470267804 від 02.08.2024 (а. с. 31, 32). Крім того, з листа АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» вих. №КНО-07.8.5/15621БТ від 18.11.2025 вбачається, що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] . В результаті аналізу операції, здійснених по картці № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за 02.08.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 8 000, 00 через сервіс іншого банку (а. с. 152). 24.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24092024, відповідно до якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а. с. 33-43). Виконання обов`язку з оплати переданого права вимоги підтверджується платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 5895 від 24.09.2024 (а. с. 46). Згідно копії Акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру боржників від 24.09.2024 до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників клієнта від 24.09.2024, складений у письмовій формі згідно із додатком № 1 до договору та електронній формі згідно із додатком 1-1 до договору. Кількість відступлених прав грошової вимоги: 6 067. Загальна сума заборгованості: 86 023 912, 69 грн (а. с. 45). Відповідно до Витягу із Реєстру боржників до договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 під № 2744 вказаний боржник [PERSON] , за договором №02065-08/2024 від 02.08.2024 з датою закінчення 29.11.2024, сумою виданого кредиту 8 000, 00 грн, сумою заборгованості по відсоткам 6 480, 00 грн, сумою заборгованості по пеням/штрафам в валюті кредиту 3 600, 00 грн, загальна сума в валюті кредиту 18 080, 00 грн, кількість днів прострочення 24 (а. с. 44). Позивачем надана суду копія досудової вимоги вих. № 2323818 від 18.04.2025, яка направлена відповідачу разом з позовною заявою з додатками (а. с. 47, 56-59) та Розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача (а. с. 27- 28 а), виконаний первісним кредитором, з якого вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 02.08.2024 по 24.09.2024; тіло кредиту 8 000, 00 грн. 01.09.2024 нарахований штраф в сумі 3 600, 00 грн. Також судом були досліджені письмові докази, надані відповідачем, а саме: копія паспорту на ім`я [PERSON] , Витяг з Реєстру Вінницької територіальної громади від 23.09.2024, картку платника податків на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), консультативні висновки гастроентеролога від 18.02.2025, 08.03.2025, довідки - вих. №30.09.2024/4621044 від 30.09.2024, видану ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», вих. №1472569 від 15.11.2024, видану ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», вих. №34080/11/2024 від 17.11.2024, видану ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА, вих. №11176 від 01.05.2025, видану ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС», вих. №14319 від 02.06.2025, видану ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС». З довідок вбачається відсутність заборгованості відповідача та її погашення (а. с. 105-114). Судом досліджений електронний доказ у формі письмового документа переписка з месенджера. Встановити адресатів з переписки неможливо (а. с. 115). Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статей 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Отже, судом встановлено, що між [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» був укладений в електронній формі кредитний договір, який був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, сторони узгодили його істотні умови. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору та надало відповідачу кредит в сумі 8 000, 00 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт укладення кредитного договору та одержання кредиту в сумі 8 000, 00 грн, хоча представник відповідача в додаткових поясненнях не погоджується з позицією відповідача. Спір між сторонами виник стосовно нарахованих первісним кредитором відсотків за користування кредитом та неустойки у виді штрафу. Відповідач нараховані відсотки та штраф не визнає, вважає, що їх нарахування суперечить законодавству, зокрема, законодавству про споживче кредитування. Також вважає, що у неї наявні обставини, які звільняють її від обов`язку зі сплати процентів за кредитним договором. Суд зазначає, що статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ч. 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у встановленому законом порядку за договором факторингу набуло право грошової вимоги по договору про надання фінансового кредиту № 02065-08/2024 від 02.08.2024, укладеному між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , в електронній формі, за яким сторони узгодили всі істотні умови та який був підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Факт укладання кредитного договору не оспорюється відповідачем, договір не визнаний недійсним. Судом перевірений розрахунок заборгованості, виконаний первісним кредитором, з якого вбачається, що кредит в сумі 8 000, 00 грн було надано 02.08.2024, відсотки нараховуються за період з 02.08.2024 по 24.09.2024 (в межах строку кредитного договору 54 дні) в грошовому еквіваленті 120, 00 грн в день (1,5%); 120, 00 *54 дні = 6 480, 00 грн. Неустойка у формі штрафу нарахована за той же період в сумі 3 600, 00 грн відповідно до п. 5.3 договору в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, тобто після 31.08.2024. Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. 240 днів спливли 20.08.2024. Кредитний договір укладений первісним кредитором 02.08.2024, тобто протягом наступних 120 днів, а отже розмір процентної ставки, угодженої сторонами на момент укладенні кредитного договору відповідав максимальному розміру, встановленому законом. Цим же законом ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, з 21.08.2024 максимальний розмір процентної ставки, який міг бути визначений в кредитному договорі становив 1%, тому в період з 21.08.2024 по 24.09.2024 проценти за користування кредитом мають бути нараховані в розмірі 80, 00 грн в день. З 02.08.2024 по 20.08.2024 - 19 днів. 19 днів * 120, 00 грн (1,5%) = 2 280, 00 грн. З 21.08.2024 по 24.09.2024 35 днів. 35 днів * 80, 00 грн (1%) = 2 800, 00 грн. 2 280, 00 грн + 2 800, 00 грн = 5 080, 00 грн. Отже, стягненню підлягають відсотки в сумі 5 080, 00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки в сумі 3 600, 00 грн за невиконання умов кредитного договору суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, як вже зазначалось, набрав чинності 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні. Враховуючи, що кредитний договір був укладений 02.08.2024 вимога про стягнення неустойки пред`явлена на законних підставах. Щодо розміру неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. З вище зазначеного вбачається, що сума кредиту становить 8 000, 00 грн. Ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.04.2024 8 000, 00 грн. Нарахована первісним кредитором неустойка у формі штрафу в сумі 3 600, 00 грн не перевищує подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, а значить відповідає вимогам закону. Отже, позов в частині стягнення неустойки має бути задоволений. Відповідач свій розрахунок заборгованості суду не надав. Оцінюючи заперечення відповідача проти позову суд зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факти укладання кредитного договору, перерахування коштів первісним кредитором, перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача. Враховуючи природу процентів за користування кредитом, як плати за користування грошовими коштами, суд не вбачає законних підстав для врахування стану здоров`я відповідача для відмови на цій підставі у стягненні заборгованості за процентами та для розстрочення боргу. Суд враховує, що прощення боргу це право кредитора, а суд, відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Щодо зменшення розміру неустойки суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з вище наведеного розмір неустойки (штрафу) не перевищує граничні розміри, встановлені законодавством про споживче кредитування, не перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту (збитки кредитодавця); щодо інших обставин, стану здоров`я відповідача, то ним не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують, що її стан здоров`я впливає на її доходи, майновий стан, тому підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає. Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 16 680, 00 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 8 000, 00 грн, заборгованість за відсотками 5 080, 00грн, заборгованість за неустойкою 3 600, 00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2 234, 91 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (92, 26%). Оплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією №5293 від 14.03.2025 (а.с.8).

Outcome: partial