Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» подав позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1380-3241 від 13.04.2024 в розмірі 71 600,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 57 600,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також покласти на неї судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою вебсайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1380-3241. Зазначений кредитний договір разом з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначають всі його істотні умови, та з якими позичальниця була попередньо ознайомлена. На виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей Закону України "Про електронну комерцію" зі споживачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор А6240. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання одноразового ідентифікатора для підписання угоди кредитний договір не був би укладений. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 14 400,00 гривень, строк кредитування - 300 днів, базовий період 20 день, знижена % ставка 2,50 %, стандартна % ставка 2,50 %. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак відповідачка, отримавши кредитні кошти, не повернула у повному обсязі кредит та не виконала свої інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед кредитодавцем станом на 07.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 122 000,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 108 000,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 50 400,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 71 600,00 грн. Представник позивача разом з позовом подав до суду клопотання, в якому розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свій відзив мотивує тим, що із сумою заборгованості вона не погоджуєтьсь, вважає її необгрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення учасників справи. 03.123.2025 відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 1380-3241від 13.04.2024 сторони погодили, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) відкриває для [PERSON] (позичальника) кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Дата видачі кредиту 13.04.2024, останній календарний день першого базового періоду 02.05.2024, сума кредиту 14 400,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом 7200,00 грн., разом до сплати 21 600,00 грн. (п. 2.2 2.3). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.10). Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 06.02.2025. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.12). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 122 400,00 гривень та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14). Кредитний договір підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7490. Позичальниця також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. Порядок і умови відкриття ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитної лінії, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, визначено у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які підписані позичальником [PERSON] 13.04.2024 одноразовим ідентифікатором С7490. Також до укладення вищевказаного кредитного договору [PERSON] ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, що підтвердила електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7490. Загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка за договором № 1380-3241від 13.04.2024 визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним договором, яка підписана відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7490. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1380-3241 від 13.04.2024, [PERSON] за допомогою системи LiqPay на підставі вказаного кредитного договору видано кредитні кошти на суму 14 400,00 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1380-3241 від 13.04.2024 станом на 07.10.2025 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 122 000,00 гривні, з яких: 14 000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 108 000,00 грн. гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка 13.04.2024 підписала договір про відкриття кредитної лінії № 1380-3241 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму позики в розмірі 14 400,00 гривень на картковий рахунок. Умови кредитування визначені у Правилах відкриття кредитної лінії, договорі про відкриття кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір нарахованих відсотків, якийнараховуються на кредит, з чим [PERSON] погодилася, підписавши їх. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач надав відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотримувалася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, а тому станом на 07.10.2025 наявна заборгованість у розмірі 122 000,00 гривні, з яких: 14 000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 108 000,00 грн. гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позикодавцями кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості. Суд звертає увагу, що згідно з умовою договору встановлено, що кредит надається шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6 договору). Водночас, перерахування коштів на платіжну картку відповідачки за укладеним нею кредитним договором було здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а у випадку переказу коштів у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Відтак, доводи відповідачки з посиланням на відсутність «первинних бухгалтерських документів», які б свідчили про отримання відповідачкою кредитних коштів, до уваги прийматися не можуть. При цьому відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у розділі 12 «Реквізити Сторін» договору або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи не спростування відповідачкою твердження позивача про неповернення кредитів, беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази перерахування останній кредитних коштів та відомості, що містяться в розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає встановленою обставину неповернення 14 400,00 грн. тіла кредиту за кредитним договором № 1380-3241 від 13.04.2024. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак, вони повинні узгоджуватися з нормами Закону. Кредитний договір № 1380-3241 від 13.04.2024 укладений строком на 300 днів. Дата повернення кредиту 06.02.2025. А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 1380-3241 від 13.04.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованим, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в межах заявлених позовних вимог в розмірі 71 600,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 57 600,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 5981 від 07.11.2025. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 527, 610, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст. 8, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 12 «Про електронну комерцію» та

Outcome: approved