Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про скасування заборони відчуження нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 жовтня 2025 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна при оформленні спадщини після смерті чоловіка у нотаріуса позивачці стало відомо про існування заборони відчуження нерухомого майна, власником якого значиться позивачка. Підставою обтяження в реєстрі заборон зазначене повідомлення б/н від 27.03.1980 року «Глибоцької райсільгосп-хімії». Заборона (архівний запис) зареєстрована 18.03.2008 року за № 6806231 реєстратором Глибоцькою державною нотаріальною конторою, 60400 Чернівецька обл., Чернівецький район, селище Глибока вул. Борців за волю України, буд.5. Об`єктом обтяження вказане "невизначене майно, окреме майно". У 1980 році позивач дійсно працювала бухгалтером у Глибоцькому райоб`єднанні "Сільгоспхімія" і по місцю роботи отримала безвідсотковий кредит для придбання телевізора. Кредит позивачкою був погашений на протязі 5-ти місяців шляхом відрахувань з її заробітною плати. Будь-яких претензій до позивачки зі сторони райсьльгоспхімії при звільненні з роботи в листопаді 1981 року до мене не було. Боргів вона не мала. Вирішити питання про скасування заборони в позасудовому порядку неможливо. Юридична особа Глибоцьке районне виробниче «Об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" надалі Глибоцьке районне підприємство по виконанню агрохімічних робіт припинена у зв`язку з визнанням її банкрутом. Державна реєстрація припинення юридичної особи проведена 22.06.2012 року. Позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Без скасування заборони відчуження нерухомого майна не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку, адже існуюча заборона перешкоджатиме праву власності, зокрема розпорядженню спадковим майном. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після нього вона успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1173 га за цією ж адресою для обслуговування вказаного нерухомого майна. Обтяження 1980 року застосоване щодо належного позивачці майна при оформленні права власності на успадковане нерухоме майно створить негативні наслідки для реалізації права власності. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким скасувати заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 5806231, 18.03.2008 14:26:09 реєстратором Глибоцька державна нотаріальна контора, 60400 Чернівецька область, Чернівецький район, селище Глибока вул. Борців за волю України, буд.5, на підставі повідомлення Глибоцької райсільгоспхімії б/н, 27.03.1980, за реєстром щодо невизначеного майна, окремого майна, власником якого значиться [PERSON] , [INFO] , жителька селища Глибока Чернівецького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд розглянути справу у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити повністю. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій вказав, що справу просить розглядати без присутності їхнього представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 02 жовтня 2025 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна при оформленні спадщини після смерті чоловіка у нотаріуса позивачці стало відомо про існування заборони відчуження нерухомого майна, власником якого значиться позивачка. Підставою обтяження в реєстрі заборон зазначене повідомлення б/н від 27.03.1980 року «Глибоцької райсільгосп-хімії». Заборона (архівний запис) зареєстрована 18.03.2008 року за № 6806231 реєстратором Глибоцькою державною нотаріальною конторою, 60400 Чернівецька обл., Чернівецький район, селище Глибока вул. Борців за волю України, буд.5. Об`єктом обтяження вказане "невизначене майно, окреме майно". У 1980 році позивач працювала бухгалтером у Глибоцькому райоб`єднанні "Сільгоспхімія" і по місцю роботи отримала безвідсотковий кредит для придбання телевізора. Кредит позивачкою був погашений на протязі 5-ти місяців шляхом відрахувань з її заробітною плати. Юридична особа Глибоцьке районне виробниче «Об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" надалі Глибоцьке районне підприємство по виконанню агрохімічних робіт припинена у зв`язку з визнанням її банкрутом. Державна реєстрація припинення юридичної особи проведена 22.06.2012 року. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після нього вона успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1173 га за цією ж адресою для обслуговування вказаного нерухомого майна. Обтяження 1980 року застосоване щодо належного позивачці майна при оформленні права власності на успадковане нерухоме майно створить негативні наслідки для реалізації права власності. Відповідно ч.ч. 1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни). Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частини перша статті 598, стаття 599 ЦК України). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Суд акцентує увагу, що рішення суду за заявою боржника про скасування заборони на відчуження майна, коли «відсутня» особа - кредитор, яка має відповідати за позовом, є підставою для скасування заборони відчуження нерухомого майна. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє обґрунтування при розгляді справи. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved