Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Сердюченко В.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.04.1984 р. [PERSON] , [INFO] , було видано ордер серії А-VІ ЖБК від 10.04.1984р. на право заселення 3-кімнатної квартири, загальною площею 58,79 кв.м в квартирі [ADDRESS] , на родину, що складається із трьох осіб, у т.ч. [PERSON] (чоловік, 1952 р.н.), [PERSON] (дочка, 1976 р.н.). Згідно довідки ЖБК №281 «Протон-7» від 25.04.2016р. №4, [PERSON] є членом ЖБК №281 «Протон-7» та їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Вартість квартири у сумі 12080,44 крб. виплачена повністю в січні 1992р. [INFO] [PERSON] померла, Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] у спадщину вступила її донька (як спадкоємець першої черги) [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] ) за фактом проживання. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.02.2009р., [PERSON] не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] у спадщину вступили її доньки, як спадкоємиці першої черги: [PERSON] , [PERSON] . Спадкове майно складається із житлової 3-кімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Для оформлення спадкових прав, позивачі звернулись до приватного нотаріуса ЗМНО Бахматської Т.М. 22.09.2025р. приватним нотаріусом ЗМНО Бахматською Т.М. були прийняті дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №913/02-31 і №914/02-31. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам мотивовані тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом потрібен перелік необхідних документів, але у спадковій справі №128/2025, розпочатій 28.08.2025р., відсутня інформація про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав [PERSON] на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.10.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. засвідчену копію спадкової справи №128/2025 від 28.08.2025 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , разом з інформацією про спадкоємців, які прийняли після її смерті. 10.11.2025 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. надійшли копії матеріалів спадкової справи № 128/2025 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 26.11.2025 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачів та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представниця відповідача Запорізької міської ради надала заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії корінця ордеру № 165 серії А-VІ ЖБК від 10.04.1984 року, [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] . Згідно довідки № 4 від 25.04.2016 року ЖБК №281 «Протон-7», [PERSON] є членом ЖБК №281 «Протон-7» та їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Вартість квартири у сумі 12080,44 крб. виплачена повністю в січні 1992 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз`яснено у п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Таким чином, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Окрім того, як роз`яснив Верховний Суд України в п. 8 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на законних підставах - відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991р. «Про власність», як член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] ,актовий запис № 1252 Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить у тому числі квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємицею за законом першої черги, як донька спадкодавця, являлась [PERSON] , яка змінила прізвище з « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.11.1995 року. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову він неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суду не надано даних про звернення [PERSON] до компетентних органів із заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно до довідки під 08.10.2025 року ОСББ «Протон-7», за адресою [ADDRESS] зареєстровані і фактично проживали [PERSON] яка померла [INFO] і [PERSON] яка померла [INFO] . Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (в матеріалах спадкової справи № 128/2025) від 04.09.2025 року за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] [INFO] в період з 18.03.1985 року по 08.06.2022 року (померла [INFO] ). Разом з нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (померла [INFO] ). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , шляхом постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] ,актовий запис № 1169 Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються її діти позивачки: [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.10.1996 року, актовий запис 794) і неповнолітня [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.2009 року, актовий запис 192). Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.02.2009 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Згідно положень ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до копії спадкової справи № 128/2025 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] , до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявами про прийняття спадщини звернулись 28.08.2025 року [PERSON] , та 29.08.2025 року [PERSON] . Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (в матеріалах спадкової справи) від 05.09.2025 року за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] [INFO] в період з 18.03.1985 року по 18.05.2024 року (померла [INFO] ). Разом з нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Постановами №914/02-31, №913/02-31 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М.від 22.09.2025 року позивачкам відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] [INFO] у зв`язку з не наданням документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що судом встановлені права позивачок на спадщину, відкриту після смерті матері та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved