Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 8.08.2008р. Сіроух стала власником кам`яного гаражу № [NUMBER] на території ГОА «Люстдорф-авто», та вступила в члени об`єднання. У зв`язку з тим, що вона не виконує зобов`язання щодо сплати членських внесків, передбачених п.3.9 Статуту об`єднання, утворилася заборгованість станом на 01.08.2025р., з врахуванням інфляційних витрат, 3% річних та штрафів, у сумі 21713,38 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 23.09.2025р. у справі відкрито спрощене провадження. Відповідач відзиву не надала, поштове повідомлення надсилалося за їй за зареєстрованим місцем проживання, та повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», вважається вручене належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 08.08.2008 стала власником кам`яного гаражу № [NUMBER] на території ГОА «Люстдорф-авто», та вступила в члени ГОА «Люстдорф-авто». У порушення п.3.9 Статуту об`єднання, відповідачка не сплачу членські внески, у зв`язку з чим за період з 01.06.2021 по 01.08.2025р., утворилася заборгованість у сумі 17770 грн., які на підставі ст.526 ЦК України підлягають стягненню з відповідачки. Статтею 625ч.2 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже інфляційні витрати за вказаний період становлять 1641,91 грн., а 3% річних - 771,33 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно положень ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 4000 гривень. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам . На підставі викладеного,

Outcome: approved