Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,94 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив 2, ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 5124180500010030172, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/3 частки права на земельний пай в КСП «Анадол» с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,9 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 грудня 2001 року, серія АЕІ № 130324). За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишила. Сторони по справі діти спадкодавця, входять до кола спадкоємців першої черги спадкоємців за законом. Після смерті матері, позивач з заявою до нотаріальної контори не звертався, однак прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер брат сторін [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: земельну ділянку площею 0,73 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] б, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/3 частки права на земельний пай в КСП «Анадол» с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,9 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, (сертифікат серії ОД № 0094320 від 04 грудня 1996 року). Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Златі Н.С. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про визнання позову, в яких також просили розглянути справу за їх відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено судом, [INFO] померла мати сторін [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 жовтня 2016 року, видане Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 420). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,94 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив 2, ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 5124180500010030172, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/3 частки права на земельний пай в КСП «Анадол» с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,9 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишила. Сторони по справі діти спадкодавця, входять до кола спадкоємців першої черги спадкоємців за законом. Після смерті матері, позивач з заявою до нотаріальної контори не звертався, однак прийняв спадщину фактично, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв від неї відмови, що вбачається з протоколів опитування [PERSON] та [PERSON] від 22 серпня 2025 року. [INFO] помер брат сторін [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2022 року, видане Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 349). Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,73 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 5124180500010030170, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належну йому 1/3 частки права на земельний пай в КСП «Анадол» с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,9 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті також особистого розпорядження не залишив, тому спадкування здійснюється за законом. Сторони по справі, входять до кола другої черги спадкоємців за законом спадкового майна [PERSON] . З інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82753172 та № 82753258 від 02 жовтня 2025 року, встановлено про відсутність інформації у спадковому реєстрі після спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що ніхто із спадкоємців спадкового майна [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкові справи відсутні. Разом із тим, позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв від неї відмови, що вбачається з протоколів опитування [PERSON] та [PERSON] від 22 серпня 2025 року. Відповідачі ніяких дій з прийняття спадщини не вчинили та не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, про що свідчать їх заяви про визнання позовних вимог. Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлих [PERSON] , [PERSON] , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця оформити свого права на спадщину, що передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, що передбачено ч. 1 ст. 1262 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві представник позивач просила залишити судові витрати за позивачем, питання про стягнення судових витрат з відповідачів судом не розглядалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved