Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Косєй Катерину Віталіївну звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивачки просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 19 листопада 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1772. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначила, що 19 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , 2010 року народження. Підставою для розірвання шлюбу представник позивачки зазначила відсутність спільних інтересів між сторонами, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не проживають разом з травня 2025 року, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді 02 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 17.12.2025 через систему «Електронний суд» представник позивачки подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а. с. 39-42). Крім цього, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивачки з проханням розглянути справу за відсутності позивачки. Також представник позивачки вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 2-6). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 16.12.2025 електронною поштою від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а. с. 33-38). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заяви сторін з проханням розглянути справу за їх відсутності судом задоволені. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане повторно установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 2009 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1772. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 32). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Городня Чернігівської області, її батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 20). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої спільної неповнолітньої дитини, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, то суд приходить до висновку залишити їй прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved