Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі - ТОВ ФК ЄАПБ) звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 06 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Манівео Швидка Фінансова Допомога (далі ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога) та відповідачем було укладено кредитний договір № 316729826. Кредитний договір укладено в електронній формі 28 листопапада 2018 року між ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога та ТОВ Таліон Плюс було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ Таліон Плюс отримало право вимоги від ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога. 31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 282 від 30 квітня 2024 року до договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ Таліон Плюс отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 316729826. 27 лютого 2025 року між ТОВ Таліон Плюс та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ Таліон Плюс передає (віступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право вимоги до відповідача у сумі 39275 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 30275 грн. - сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позичаем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39275 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріаами справи підтверджено, що 06 березня 2024 року між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 316729826 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 9000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ Манівео швидка фінансова допомога. Згідно п.2.2-2.4 кредитного договору, сума кредитного ліміту, вказана у п.2.1 договору це максимальна сума кредиту, протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядження позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 4000 грн. 06 березня 2024 року. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 18 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 18 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 439,20 грн.. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (п.3.1-3.3 договору кредитної лінії). Відповідно до п.5.1 договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту СМАРТ до договору № 316729826 від 06 березня 2024 року позичальник був ознайомлений з основними умовами кредитування: тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 9000 грн., строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 18 днів з можливістю продовження), мета отримання кредиту як на споживчі так і не споживчі потреби (не цільовий кредиту), спосіб та строк надання кредиту - цілодобово 24/7 шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайтах www.moneyveo.ua, www.moneyveo.com.ua, www.moneyweo.co або у мобільному додатку в строк від 1 хв. до 3-х днів; інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентною ставки та орієнтовною загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка 3,65 % - 912,50 %, індивідуальна процентна ставка 456,25 - 912,50 %, базова процентна ставка 912,50 %, тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом за дисконтною ставкою 439,20 грн., загальні витрати за кредитом за базовою ставкою 1800 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) за дисконтною ставкою 4439,20 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) за базовою ставкою 5800 грн., реальна річна процентна ставка за дисконтною ставкою 726,920 % річних, реальна річна процентна ставка за базовою ставкою 187047,700 % річних; порядком повернення кредиту тощо. Згідно платіжних доручень від 06 березня 2024 року, 09 березня 2024 року, 12 березня 2024 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перераховано грошові кошти відповідачу у загальному розмірі 9000 грн. згідно договору № 316729826 від 06 березня 2024 року шляхом зарахування на картку № [NUMBER] . 31 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ Таліон Плюс укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. 27 лютого 2025 року між ТОВ Таліон Плюс та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідності до умов якого ТОВ Таліон Плюс зобов`язується відступити ТОВ ФК ЄАПБ права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ Таліон Плюс за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно платіжної інструкції № 22464 від 03 березня 2025 року, ТОВ ФК ЄАПБ було сплачено ТОВ Таліон Плюс грошові кошти у якості плати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року (реєстр прави вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року) Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316729826 від 06 березня 2024 року в сумі 39275 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 30275 грн. сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини 1 статті 6 ЦК Українивизначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третійстатті 509 ЦК Українивизначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно достатті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та відповідачем укладено електронний кредитний договір з використанням електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ Манівео швидка фінансова допомога відступило ТОВ Таліон Плюс, a ТОВ Таліон Плюс відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за договором кредитної лінії № 316729826 від 06 березня 2024 року. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Так, згідно розрахунку заборгованості, який перевірено судом та не спростовано відповідачем вбачається, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 39275 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 30275 грн. - сума заборгованості за процентами. Суд зазначає, що згідно умов договору, погоджених відповідачем, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом п`яти років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії цього договору діють до повного їх виконання (п.11.1 договору). Як вбачається із наданих позивачем розрахунків заборгованості, відсотки за користування кредитом нараховувалися, в межах дії кредитного договору (5-річного строку). Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved