Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», яке є постачальником універсальних послуг на території Запорізької області відповідно до постанови № 1268 від 26.10.2018 НКРЕКП та п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Позивач стверджує, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також в абз. 5 п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. З урахуванням наведеного, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019, шляхом фактичного споживання електричної енергії споживачем. Спожитий/використаний обсяг електричної енергії [PERSON] за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 підтверджується повідомленням/листом адміністратора комерційного обліку - ПАТ «Запоріжжяобленерго» за № 060-060/152 від 14.04.2025 щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за EIC - кодом точки комерційного обліку. У відповідності до виставлених рахунків за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 загальний обсяг використаної/спожитої електричної енергії складає 9158 кВт/ год на загальну суму 25552,32 грн. Відтак, в порушення умов договору в частині здійснення оплати за використану/спожиту електричну енергію та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідачки [PERSON] виник борг за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 в сумі 25552,32 грн. Позивач також зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», споживачка [PERSON] не зверталась до електропостачальника як виконавця комунальних послуг та не надавала у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджує її відсутність у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . За відповідачем зареєстровано особистий рахунок споживача [NUMBER] . Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідачки вимоги з додатками від 26.05.2025 № 60-266 щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Проте вказана вимога була залишена відповідачкою без уваги, сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена. Ухвалою суду від 13.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також в абз. 5 п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. З урахуванням наведеного, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019, шляхом фактичного споживання електричної енергії споживачем. Спожитий/використаний обсяг електричної енергії [PERSON] за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 підтверджується повідомленням/листом адміністратора комерційного обліку - ПАТ «Запоріжжяобленерго» за № 060-060/152 від 14.04.2025 щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за EIC - кодом точки комерційного обліку. У відповідності до виставлених рахунків за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 загальний обсяг використаної/спожитої електричної енергії складає 9158 кВт/ год на загальну суму 25552,32 грн. Відтак, в порушення умов договору в частині здійснення оплати за використану/спожиту електричну енергію та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідачки [PERSON] виник борг за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 в сумі 25552,32 грн. Позивач також зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», споживачка [PERSON] не зверталась до електропостачальника як виконавця комунальних послуг та не надала у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджує її відсутність у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Проте вказана вимога була залишена відповідачкою без уваги, сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved