Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Грибанова Дениса В`ячеславовича звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 3 грудня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір № 8537588 , за умовами якого Товариство надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 360 днів. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно фіксованої процентної ставки у розмірі 1,00 % в день (366% річних), що застосовується в межах строку кредитування. 17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17072025 від 17.07.2025 року відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 8537588 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна». Однак, на переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на дату звернення до суду в розмірі становить 20050,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 6000,00 грн, заборгованість за пенею та штрафами 9050,00 грн. Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи шляхом надсилання поштової повістки рекомендованим повідомленням та оголошенням на сайті суду. Так, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити частково із наступних підстав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Так, судом встановлено, що 3 грудня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено договір № 8537588 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 360 днів (а.с. 5-14). За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно фіксованої процентної ставки у розмірі 1,00 % в день, що застосовується в межах строку кредитування. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Таким чином сторони уклали договір № 8537588 від03.12.2024року про надання споживчого кредиту У п. 1.2 укладеного Кредитного договору Товариство надає Клієнту кошти у кредит, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту сума кредиту становить 5000,00 гривень, строк надання кредиту 360 днів з дати його надання, фіксована процентна ставка у розмірі 1,00 % в день за користування кредитом (а.с. 15-17). На виконання умов Кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні кредитного договору № 8537588. Як вбачається із інформаційної довідки ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/13235 від 21.07.2025р., за підписом директора [PERSON] , 03 грудня 2024 року успішно перераховано кошти в сумі 5000,00 грн. на картку [NUMBER] , номер транзакції 1520165482 (а. с. 18). Отже, між сторонами на підставі укладеного кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства. Згідно з розрахунку заборгованості відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором в розмірі 20050,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 6000,00 грн, заборгованість за пенею та штрафами 9050,00 грн(а.с. 22-26). 17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17072025 від 17.07.2025 року відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 8537588 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 27-32). На підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за договором кредиту стосовно відповідача від позикодавця до позивача останнім надано копію платіжної інструкції № 71 від 22.07.2025 про сплату суми фінансування за договором факторингу (а.с. 33) Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 4, від 15.05.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 8537588 від 03.12.2024 року укладеного з [PERSON] на загальну суму заборгованості 20050,00 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичною особою, фінансовою установою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, копією розпорядження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та копією Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 8537588 від 03.12.2024. Крім того, відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості первинному або новому кредитору. Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту та відсотками у доданому до позовної заяви розрахунку, дійшов висновку, що вони здійснені позивачем відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства: у розмірі, які передбачені Кредитним договором. Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит. Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості за кредитним договором, погашення боргу відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором №8537588 від 03.12.2024 року суми заборгованості основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 5000,00 гривень та сума заборгованості по відсотках у розмірі 6000,00 гривень. Щодо стягнення заборгованості за неустойкою суд приходить до слідуючого висновку. Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованість з неустойки (штрафу) в сумі 9050,00 грн, оскільки останнім порушено зобов`язання визначені договором. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України і триває до тепер. З огляду на вказані обставини позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позивача) неустойки за порушення зобов`язання. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 9050,00 гривень задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції № 137251 від 23.09.2025 (а.с. 49). Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1329 гривень. На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 1, 8,11-13 Закону України «Про споживче кредитування» та

Outcome: partial