Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У серпні 2025 року Позивач звернувся із позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 12 127,80 грн. Позов обґрунтований тим, що 19.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір №236704949 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів упозику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чогодобровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів,подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище,ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресуелектронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним задопомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3ВС32. Зокрема, 19.01.2022 о 15:06:22 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне полеінформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що єпідтвердженням підписання договору.Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах міжПозичальником та Кредитодавцемв якості підпису, Позичальник використовуєяк електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил таЗакону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як івласноручний підпис. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу,вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням проуспішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірникомелектронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняттявідповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомленийКредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомленняпро які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій Відповідача, 19.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансовадопомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 400,00 грн. на його банківську карту№ [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідачприйняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повномуобсязі. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитнимдоговором №236704949 від 19.01.2022 становить 12127,80 грн., яка складається знаступного: 6 269,20 грн. - заборгованість по кредиту;5 858,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується28 листопада 2019 року.28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідноз якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому іншіумови договору залишилися без змін.31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді Договірфакторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його датаукладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, якапродовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому іншіумови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакціївід 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому іншіумови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договоруфакторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод донього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача назагальну суму 12127,80грн. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» укладено Договірфакторингу №30/1023-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договоруфакторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12127,80 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги доВідповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» до Позивача перейшло правовимоги до Відповідача на загальну суму 12127,80 грн.У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить суд стягнути із Відповідача на свою користь заборгованість у сумі 12127,80грн., а також понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Разом із позовом Позивач подав клопотання про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме щодо власника карткового рахунку і підтвердження зарахування переказу в сумі 6 400,00 грн., фінансового номера телефону, прив`язаного до карткового рахунку, повний номер рахунку. Дослідивши доводи клопотання, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Судом встановлено, що у матеріалах справи наявні підтвердження, довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування кредитних коштів 19.01.2022 року на картковий рахунок у сумі 6 400,00 грн., зазначений позичальником у договорі за номером транзакції №88eaa0ce-d65d-4fa0-af9a-f4e55556714a. Водночас, Відповідачем вказані обставини справи не оспорювались, і належність рахунку позичальнику не має правового значення для розгляду цієї справи. Так само, Позивачем не доведено необхідність витребування даних про фінансовий номер телефону і дані рахунку. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2022між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №236704949, відповідно до умов якого Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (банківська картка) надано кредиту розмірі 6 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №88eaa0ce-d65d-4fa0-af9a-f4e55556714a. Договір підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Додатком № 1 узгоджений Графік повернення кредиту. Згідно п. 1.2 кредит надається строком на 30 днів із поверненням до 18.02.2022 року. Сума процентів за користування кредитом строком на 30 днів складає 4 032,00 грн. Відповідно до п.1.4 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 766,50 відсотків річних, що становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту зачас користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно з п.1.6. умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, щокожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором.Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови пронарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонамизастосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступногодня що слідує за Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість заДоговором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуютьсязнову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір відступлення права вимоги №28/1118-01, та у відповідності до умов якого з урахуванням Додаткових угод від 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 р.,та Реєстру прав вимоги № 248 від 12.09.2023 р., ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 12 червня 2023 року, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а ТОВ «Таліон Плюс» набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» укладено Договір факторингу №30-1023-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до Договоруфакторингу №30-1023-01 від 30.10.2023від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12127,80 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги доВідповідача за Кредитним договором №236704949. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, та Реєстру боржників, від ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» до Позивача перейшло правовимоги до Відповідача на загальну суму 12127,80грн. Відповідач належним чином не виконав умов договору кредитної лінії у встановлений строк. Станом на дату подання позовної заяви Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за кредитним договором №236704949 у розмірі 12127,80грн., яка складається з: 6 269,20 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 5858,60 грн.- заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженим договором позики. Водночас, суд звертає увагу, що Позивач не надав суду жодних розрахунків на підтвердження заявлених сум процентів за користування позикою. Так, надані позивачем документи лише констатують суми основного боргу і процентів у розмірах, які позивач отримав в порядку передання права вимоги, однак розрахунки цих сум, з яких можливо було би встановити порядок і період нарахування процентів, позивач не надав. Крім того, заявлені Позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договору позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Тому, оскільки Позивач не довів заявлені ним суми процентів, а також не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягають сума основного боргу в межах укладеного договору, а також сума процентів, яка була передбачена умовою договору - 4 032,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в загальному розмірі 10 301,20 грн. Як убачається зі змісту позову Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву Окрім цього, між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір №05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025, видано довіреність на представництво інтересів Позивача від 05.06.2025, підписано додаткову угоду №25770689340від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, відповідно до якого встановлено суму 7 000,00 грн., з яких: складання позовної заяви - 2 години, 5 000,00 грн.; вивчення матеріалів - 2 години, 1 000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту - 1 година, 500,00 грн.; підготовка і подача клопотання про витребування - 1 година, 500 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в загальній сумі 8003,26 грн., з яких: 2057,55 грн. - сума судового збору, 5945,71 грн. - сума правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved