Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернувся в суд із позовом до [PERSON] про виділення об?єкта нерухомого майна в натурі із спільної часткової власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої частки даного домоволодіння являється відповідачка [PERSON] . Вказує, що його частка домоволодіння складається з приміщень житлового будинку загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., в тому числі: кухня (2-1) площею 6,5 кв.м., вбиральня (2-2) площею 1,0 кв.м., ванна кімната (2-3) площею 2,4 кв.м., житлова кімната (2-4) площею 10,0 кв.м., житлова кімната (2-5) площею 14,7 кв.м., коридор (ІІ) площею 2,9 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташована належна йому частка житлового будинку, перебуває в його користуванні. Позивач зазначає, що належні йому та відповідачці частки нерухомого майна є фактично окремими об`єктами нерухомого майна. Частини будинку відокремлені стіною та мають окремі виходи з вулиці. Кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати як окремий самостійний об?єкт нерухомого майна. Тому просить виділити належну йому частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, щоб мати можливість вільно володіти та користуватися належною йому часткою житлового будинку, зокрема, зареєструвати місце проживання членів своєї сім`ї, оформити субсидію. Також просить визнати за ним право власності на дану нерухомість та припинити право спільної часткової власності. Представник позивача подала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Аналогічного змісту заяву подала відповідачка. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. 26 лютого 2008 року за реєстровим №545, належить на праві власності частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстроване Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області 05 травня 2008 року, реєстраційний номер 22171473, номер запису 1490 в книзі 11, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області за №18705020 від 05 травня 2008 року. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2022 року (справа №683/1816/22, провадження №2/683/704/2022) за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,059, для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Право власності на частку домоволодіння зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 січня 2023 року за реєстраційний номером 2685752168040, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим державним реєстратором виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк М.М. 30 січня 2023 року за №321373506. Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №02980, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 03 листопада 1998 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 30 червня 1998 року за №7 п. 35 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,059 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 04 лютого 2022 року комунальним підприємством «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» частка [PERSON] складається з приміщень житлового будинку загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., в тому числі: кухня (2-1) площею 6,5 кв.м., вбиральня (2-2) площею 1,0 кв.м., ванна кімната (2-3) площею 2,4 кв.м., житлова кімната (2-4) площею 10,0 кв.м., житлова кімната (2-5) площею 14,7 кв.м., коридор (ІІ) площею 2,9 кв.м. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна, виданого 04 квітня 2023 року за №229 приватним підприємством «Проект БТІ» м. Старокостянтинів Хмельницької області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON] ( частка) та [PERSON] ( частка). Житловий будинок загальною площею 82,4 кв.м., в тому числі житловою 49,5 кв.м.: У фактичному користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок «А-1», прибудова «а», що складаються з приміщень: (1-1) кухня пл. 11,0 кв.м.; (1-2) санвузол пл. 4,4 кв.м.; (1-3) житлова кімната пл. 8,8 кв.м.; (1-4) житлова кімната пл. 16,0 кв.м.; (І) коридор пл. 4,7 кв.м. Загальною площею 44,9 кв.м., в тому числі житловою 24,8 кв.м. Господарські будівлі та споруди: хлів «Б-1», погріб «б», огорожа «№1». У фактичному користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок «А-1», прибудова «а1», прибудова «а2», що складаються з приміщень: (2-1) кухня пл. 6,5 кв.м.; (2-2) вбиральня пл. 1,0 кв.м.; (2-3) ванна кімната пл. 2,4 кв.м.; (2-4) житлова кімната пл. 10,0 кв.м.; (2-5) житлова кімната пл. 14,7 кв.м.; (ІІ) коридор пл. 2,9 кв.м. Загальною площею 37,5 кв.м., в тому числі житловою 24,7 кв.м. При вивченні поверхового плану житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за наслідками візуального огляду встановлено, що за технічними показниками об`єкт є відокремленим, має окремі входи, комунікації, може бути поділено в окремі об`єкти нерухомого майна, тобто в окремі будинки блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами із присвоєнням окремих поштових адрес. Сторони погодились із вищевказаним висновком, яким встановлено технічну можливість поділу в натурі житлового будинку на дві частини відповідно до часток кожного із співвласників, що належать їм на праві спільної часткової власності, які є ізольованими між собою, мають окремі самостійні виходи, окремо проведено комунікації та відповідають вимогам щодо ізольованих будинків. Клопотань про призначення експертизи для визначення варіантів поділу не заявляли. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З положень ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦК України вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16). З огляду на те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом №55 від 18 червня 2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови №7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Отже, виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та визнання права власності на домоволодіння слід задовольнити повністю, розподілити домоволодіння згідно запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання сторонами нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, вимоги про їх відшкодування позивачем не заявлялись, тому судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved