Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулась до суду з заявою заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту родинних відносин в якій вказує, що [INFO] загинув її син [PERSON] , [INFO] . Заявник зазначає, що будучи матір`ю загиблого військовослужбовця, має право на виплату одноразової грошової допомоги, проте не має змоги її отримати, так як відсутні документальні підтвердження її родинних зв`язків із сином. Прізвище сина у документах зазначено, як [PERSON] , а прізвище заявника до укладення нею другого шлюбу зазначено [PERSON] . Крім того, її перший чоловік та батько їх сина [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , а тому їх син, який проживав з батьком, також взяв собі прізвище [PERSON] . Заявник вказує, що розбіжності в правовстановлюючих документах виникли внаслідок перекладу прізвища та є перешкодою для заявника в реалізації її прав, а тому вона змушена звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного, заявник просить встановити факт, що вона [PERSON] , [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, 23 листопада 2025 року надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . /а.с.13, 14-15, 16, 51-52, 53-55, 56/ Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1230 від 25 серпня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в населеному пункті Новомихайлівка, Краматорського району, Донецької області в зоні військових (бойових) дій. /а.с.15, 39-40/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . /а.с.18, 58/ 25 серпня 2025 року [PERSON] було направлено сповіщення про те, що його син [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] біля населеного пункту Новомихайлівка краматорського району Донецької області, захищаючи територіальну цілісність і суверенітет України. /а.с.21, 61/ Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 19 жовтня 1991 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, після укладення шлюбу, присвоєно прізвище дружині [PERSON] . /а.с.19, 59/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2008 року в справі № 2/128/08, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб зареєстрований 19 жовтня 1991 року в Житомирському міському відділі РАГС, актовий запис № 2368 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сина [PERSON] , [INFO] залишити при батькові [PERSON] . /а.с.9, 47/ Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни 16 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 6. /а.с.12, 50/ Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19 липня 2012 року, шлюб між чоловіком - [PERSON] та дружиною - [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 26 від 27 березня 2008 року, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому [PERSON] , їй [PERSON] . /а.с.17, 57/ Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 28 жовтня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на - [PERSON] . /а.с.20, 60/ Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначає, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17. Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права. Спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Згідно з статтею 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Заявник вказує, що підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин є те, що помилкове написання її імені в свідоцтві про народження її сина потребує встановлення факту родинних відносин, так як від цього залежить виникнення її особистих майнових прав. Родинні відносини (спорідненість) - зв`язок між людьми, заснований на походженні однієї особи від іншого (пряма спорідненість) або різних осіб від спільного предка. Родичі - особи, пов`язані між собою кровним спорідненням. Родичі походять один від одного або від загального предка. Родичами є прадід (прабабка), дід (бабка), батько (мати), син (дочка), внук (внучка), правнук (правнучка), брати та сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці) і т. д. Споріднення виступає основним елементом у сімейних відносинах. Родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості. До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.). Факт родинних відносин між заявником та її сином доводиться сукупністю долучених до заяви доказів та підтверджує, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Понесені заявником судові витрати на підставі частини сьомої статті 294 ЦПК України, не відшкодовуються.

Outcome: approved