Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно вказуючи, що 23.10.2006 року позивач, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , сплатила [PERSON] грошові кошти за купівлю житлового будинку, а остання, в свою чергу, прописала її в будинку та передала ключі від будинку. Передача грошових коштів в рахунок покупки житлового будинку зафіксована власноруч написаною розпискою відповідача, з того часу [PERSON] , почала проживати в будинку з сім`єю і проживають до теперішнього часу. [PERSON] завірила, що оформить договір купівлі-продажу на свій житловий будинок. Але, до теперішнього часу ухиляється від укладання письмового та нотаріального договору купівлі-продажу. З початком повномасштабного вторгнення рф зв`язки з відповідачем у позивача були втрачені, місцезнаходження її невідоме, тому позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності належним шляхом, а саме нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу свого житлового будинку [ADDRESS] . У результаті збройної агресії російської федерації житловий будинок на теперішній час значно пошкоджений. Для подання заяви на е-відновлення пошкодженого мого житлового будинку та отримання компенсації потрібно надати правовстановлюючий документ на пошкоджене майно. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 23.10.2006 року вказаний житловий будинок [PERSON] продала [PERSON] . Сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. Позивач сплатила відповідачу грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. [PERSON] зареєструвала її у вказаному будинку, передала правовстановлюючі документи та ключі. Таким чином позивач фактично вступив у володіння нерухомим майном, користуючись ним з 2006 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів за проданий житловий будинок підтверджується розпискою від 23.10.2006 року на суму 3 000 грн., засвідченою підписом двох свідків [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВЕС № 201761. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний будинок за реєстраційним номером 16450875 перебуває у власності [PERSON] . Відповідач ніяких дій з нотаріального посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку до цього часу не вчинив. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставами для визнання договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємна згода відносно всіх істотних умов договору, та його повне виконання, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму грошових коштів, а продавець передав покупцю нерухоме майно ( житловий будинок ) в натурі та документи на нього. Згідно норм ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно матеріалів справи, сторонами при укладенні договору купівлі продажу житлового будинку була досягнута домовленості по всіх істотних умовах, крім того відбулося повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач у свою чергу, передав відповідачу обумовлену суму коштів, таким чином позивач з 2006 року фактично вступив у володіння цим майном. Як вбачається з копії особистого паспорта позивача серії [NUMBER] місце її реєстрації є [ADDRESS] , з 24 жовтня 2006 року, де і проживає до цього часу, як вбачається з довідки Калинівської СВА від 17.10.2024 року № 02-37-1761. Позивачем приватизовано присадибну земельну ділянку за зазначеною вище адресою, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №742987. Відповідач жодного разу не висунув вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомімрно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином дослідивши всі обставини справи суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи, встановлені, підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, не встановлено, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved