Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЕЙС») подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 11 689 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та [PERSON] було укладено кредитний договір №448793296 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5ZD58. Заповненням анкети заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 30.12.2021 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5 000 грн на його банківську карту № [NUMBER] . ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти на банківську карту відповідачки. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №448793296 від 30.12.2021 становить 11 689 грн, яка складається з: 5 000 грн заборгованість по кредиту; 6 689 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, у зв`язку з чим просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 689 грн., судовий збір 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2025 матеріали справи передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. Ухвалою від 28.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Клопотання представника позивача Олексія Полякова про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду від 26.11.2025 розгляд справи відкладено. На адресу суду 11.11.2025 надійшов лист від директора департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк», в якому вказано, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 5 000 грн (додаток меморіальний ордер від 01.01.2022 №1890547614) по вищевказаному банківському рахунку. Окрім того, повідомляє, що на вищевказану фізичну особу також були емітовані картки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067027312575, №R067030931383, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, 30.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №448793296. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5 000 грн. строком на 30 днів (дисконтний період користування), кінцева дата повернення кредиту 29.01.2022. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом(а.с.29-32). Згідно з заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 30.12.2021, вбачається, що такий містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки [PERSON] (а.с.17). Згідно з платіжним дорученням від 30.12.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці [PERSON] 5 000 грн., призначення платежу переказ коштів згідно з договором №448793296 від 30.12.2021 (а.с.12). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №448793296 від 30.12.2021, за період з 08.07.2025-31.07.2025, сума кредиту складає 11 689 грн, яка складається з: 5 000 грн заборгованість по кредиту; 6 689 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заборгованість [PERSON] за період з 30.12.2021-05.05.2022 складає 11 689 грн, з яких 5 000 грн. - заборгованість по кредиту; 6 689 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом (а.с.40-41). Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] складає 11 689 грн, з яких 5 000 грн. - заборгованість по кредиту; 6 689 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом (а.с.39). Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»(клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором(а.с.67). Додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2024. Відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс»(клієнт) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.57-60). Додатковими угодами №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, продовжено строк дії договору факторингу №05/0820-01 від 05.082020. Відповідно до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги , строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне у майбутньому третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту(а.с.49-52). Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025, ТОВ « ФК "Онлайн фінанс» передав, а фактор ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв реєстр прав вимоги кількістю 4 817 боржників, та права вимоги боргу від позичальників.(а.с.45). Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №29/05/25-/Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №08/07/25-Е від 08.07.2025, у розмірі 11 689 грн, яка складається з: 5 000 грн заборгованість по кредиту; 6 689 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом (а.с.46). Норми права, які застосував суд У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що 30 12 2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №448793296. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 5 000 грн. строком на 30 днів (дисконтний період користування), кінцева дата повернення кредиту 29.01.2022. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом Надавши оцінку аргументам сторін, суд погоджується з аргументами позивача, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, надані у встановленому законом порядку, узгоджуються між собою та доповнюють один одного. Суд зауважує, що відповідачка, підписавши договір про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" погодилася з умовами договору. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Отже, сторонами узгоджено істотні умови договору, якими є: розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення кредитного електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість у сумі 11 689 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «ЕЙС» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт прийому передачі наданих послуг , відповідно якого сторони підтвердили, що адвокатське бюро "Тараненко та партнери" надав, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 7 000 грн. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (які складаються з написання позовної заяви), а також критерію розумності їхнього розміру, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, розгляд якої проведений в порядку спрощеного позовного провадження та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved