Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

24 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь Національного університету «Києво-Могилянська академія» заборгованості за навчання у розмірі 5 698 грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 2 517 грн. 47 коп., 3% річних у розмірі 505 грн. 83 коп., пені за прострочення у розмірі 461 грн. 77 коп., а всього: 9 183 грн. 07 коп. та судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що між НаУКМА та відповідачем укладено договір від 16 серпня 2021 року № 05.01.21 СПВ МП, а також договір від 16 серпня 2021 року № МП СПВ 05.01.21 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Відповідач зобов`язався відповідно до п. 4 розділу 2, п.2,3 розділу 3 за два роки навчання сплатити 74 000 грн. з розрахунку 37 000 грн. за один навчальний рік зі сплатою щосеместрово по 18 500 грн. Перший платіж за І семестр І курсу згідно з умовами п. 3.3 договору відповідач повинен був перерахувати до 16 серпня 2021 року, а наступні платежі до 20 грудня та 01 серпня згідно з графіком. Відповідач сплатив 25 900 грн. з них: за І семестр І курсу 18 500 грн., за ІІ семестр частково у розмірі 7 400 грн. В подальшому з 18 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року відповідачу надано академічну відпустку. Наказом від 23 січня 2023 року [PERSON] відраховано зі складу студентів. Позивач вказує, що [PERSON] перебувала у складі студентів з 01 вересня 2021 року по 23 січня 2023 року з урахуванням періоду академічної відпустки, але зобов`язання з оплати навчання не виконала. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 9 183 грн. 07 коп., з них: 5 698 грн. борг за навчання, 2 517 грн. 47 коп. інфляційні втрати, 505 грн. 83 коп. 3% річних, 461 грн. 77 коп. пеня за прострочення. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. 03 червня 2025 року представник відповідача, адвокат Левченко В.П. подав до суду пояснення в яких вказує, що [PERSON] позов не визнає, оскільки відповідачем було сплачено за навчання за лютий, березень 2022 року, хоча в цей період через початок війни в Україні, заняття не проводились, тобто освітня послуга не надавалась. В такому випадку позивач повинен здійснити перерахунок коштів за вказаний період. Окрім того, відповідно до п. 15 договору № 05.01.2021 про навчання, сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов`язань за договором, якщо порушення стали наслідком непереборної сили. Відповідач звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання за договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами. 04 червня 2025 року позивач подав до суду заяву про збільшення позову, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 9 919 грн. 92 коп., яка складається з: 5 937 грн. 21 коп. борг за навчання, 527 грн. 06 коп. 3% річних, 2 785 грн. 80 коп. інфляційні втрати, 669 грн. 85 коп. пеня за прострочення. На підтвердження збільшення своїх позовних вимог позивач разом із заявою подав до суду новий розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 02 червня 2025 року. 17 червня 2025 року представник позивача подав до суду заперечення на заяву відповідача від 03 червня 2025 року в якому вказує, що твердження відповідача про невідвідування навчальних заходів у період з лютого місяця 2022 року до початку академічної відпустки, що має наслідком звільнення від нарахування оплати, не ґрунтується на обставинах та матеріалах справи. Окрім того, відповідачу було відомо про заборгованість з наданого листування між відповідачем зі спеціалістами деканату у 2022 році, проте безпідставно відмовлявся від оплати. НаУКМА встановив факт заборгованості відповідача за укладеним договором про оплату, а відповідач не довела, що з періоду виникнення заборгованості по цей час не може відшкодувати заборгованість через форс-мажорні обставини. 04 вересня 2025 року представник відповідача, адвокат Левченко В.П. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суду відмовити у задоволенні позову з обставин викладених у письмових поясненнях від 03 червня 2025 року. Щодо розрахунку заборгованості представник відповідача вказує, що якщо допустити, що з вини [PERSON] прострочено виконання зобов`язання за договором, то вона б становила наступну суму 47 (кількість днів) Х 122,47(вартість одного дня) = 5 756 грн. 09 коп., а не як зазначає позивач 5 937 грн. 21 коп. Виходячи з наведеного, відповідач не визнає позов і вважає, що у зв`язку з неотриманням (не наданням) освітньої послуги та у зв`язку з форс-мажорними обставинами [PERSON] звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання за договором, тому в задоволенні позову має бути відмовлено повністю. 25 вересня 2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив. Вказує, що наявну заборгованість відповідач повинен відшкодувати відповідно до наданого позивачем розрахунку. У відзиві як підставу звільнення від сплати заборгованості вказано відсутність відповідача в Україні та неотримання освітніх послуг. Така позиція суперечить умовам укладеного договору, який не місить таких умов звільнення від оплати за будь-яку кількість пропущених або не відвіданих студентом навчальних заходів. Укладеним договором передбачено графік оплати, згідно з яким замовник зобов`язаний вносити платежі до початку відповідного семестру. Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка не виконує договірні зобов`язання належним чином для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 14 жовтня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 18 грудня 2025 року представник відповідача, адвокат Левченко В.П. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, проти задоволених позовних вимог заперечують повністю. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі укладеного договору № 05.01.21 СПВ МП від 16 серпня 2021 року, договору МП СПВ 05.01.21 від 16 серпня 2021 року, який є невід`ємним додатком до договору № 05.01.2 СПВ МП та відповідно до Витягу з наказу Національного університету «Києво - Могилянська академія» зараховано з 01 вересня 2021 року [PERSON] до 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Разом з тим, відповідно до матеріалів справи [PERSON] порушила права Національного авіаційного університету передбачені договором № 05.01.21 СПВ МП про надання платної освітньої послуги, а саме: п. 4 розділу 2, п. 2,3 розділу 3 Договору. Відповідач зобов`язався відповідно до п. 4 розділу 2, п. 2, 3 розділу 3 Договору за весь строк навчання сплатити 74 000 грн.00 коп. з розрахунку 37 000 грн. 00 коп. за один навчальний рік зі сплатою 18 500 грн. за один семестр та здійснювати оплату щосеместрово. Перший платіж згідно з умовами н. 3.3 Договору відповідач повинен був перерахувати за І семестр до 16 серпня 2021 року, а наступні платежі до 20 грудня та 1 серпня згідно з графіком. Відповідач сплатив 25 900 грн., з них за І семестр І курсу повністю 18 500 грн., за ІІ семестр частково - 7 400 грн., що підтверджується банківськими виписками. В подальшому з 18 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року відповідачу надано академічну відпустку. Наказом НаУКМА від 23 січня 2023 року № 130-С «Про відрахування зі складу студентів 1- го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» освітньо-наукової програми «Суспільна політика і врядування» факультету правничих наук Коршенко А.А., яка навчається згідно з договором про надання освітніх послуг» відповідача відраховано за невиконання індивідуального навчального плану з 24 січня 2023 року. Відповідач перебувала у складі студентів з 01 вересня 2021 року по 23 січня 2023 року, з урахуванням періоду академічної відпустки, але зобов`язання з оплати не виконала. НаУКМА рекомендованим листом від 02 травня 2024 року № 10/453 повідомив відповідача про заборгованість у розмірі 5 698 грн. 00 коп. Звертаючись до суду із заявленим позовом, позивач посилається на те, що до цього часу відповідачем заборгованість на рахунок НаУКМА не перераховано. Згідно з п.п. 1, 2 Договору НаУКМА зобов`язався за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу за освітнім рівнем магістр, спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування», форма навчання денна. У відповідності до п. 4 розділу 2 Договору відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу. Згідно з п. 4 розділу 3 Договору датою виконання замовником (одержувачем) обов`язків щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу є дата за квитанцією (при готівковій формі оплати), дата зарахування коштів на рахунки виконавця (при безготівковій формі оплати). Згідно з п. 1 розділу 4 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства, а згідно з п. З розділу 4 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує НаУКМА пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до припису у Договорі відповідач підтвердив особистим підписом наступне: «З дозвільними документами, Статутом НаУКМА, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, положеннями про навчання в НаУКМА ознайомлено і зобов`язуюсь виконувати. З умовами договору, порядком оплати з урахуванням індексу інфляції ознайомлений (а) і згоден (на). Примірник договору отримано.» Відповідно до підп. 5 п. 3 розділу 5 Договору він розривається у разі відрахування здобувача. Відповідно до ч. 7 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти має право змінювати плату за навчання у порядку, передбаченому договором, не частіше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. Відповідно до п. 1 розділу 3 Договору розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому сторони погоджуються, що розмір плати за навчання змінюється один раз на рік на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. Зміни розміру плати затверджується наказом НаУКМА. Сторони підписанням цього договору погодились, що оформлення зміни здійснюється шляхом розміщення відповідної інформації (наказів) на веб-сайті НаУКМА. За наданим розрахунком встановлено, що в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань заборгованість станом на 02 червня 2025 року складає 9 919 грн. 92 коп., з них: 5 937 грн. 21 коп. - борг за навчання; 527 грн.06 коп. - 3 % річних; 2 785 грн. 80 коп. - інфляційні витрати; 669 грн. 85 коп. пеня за прострочення. Згідно частини 3 статті 53 Закону України «Про освіту» - здобувачі освіти зобов`язані, зокрема, дотримуватись умов договору про надання освітніх послуг. Згідно частини 6 статті 79 Закону України «Про освіту» - розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором. Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Національного університету «Києво-Могилянська академія» та необхідність стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів в загальному розмірі 9 919 грн. 92 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved