Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Виконавчий комітет Ніжинської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , будучи матір`ю малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання та навчання, не створює для неї належних умов проживання, не цікавиться її життям, вживає алкогольні напої, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. За таких обставин просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 14.08.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.08.2025 провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 18.06.2025 справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що сім`я попала в поле зору давно, так як мати зловживала спиртними напоями, не дбала про дитину, а після смерті батька взагалі перестала виконувати батьківські обов`язки, залишала доньку одну вдома, не цікавилась її долею. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі, так як мати дійсно не дбає про дитину, про умови життя, здоров`я, виховання. Зловживає спиртними напоями і через це забула про існування дитини. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Була повідомлена належним чином всіма засобами зв`язку. В телефонній розмові пояснила, що знає, що її хочуть позбавити батьківських прав. Справа відкладалася для того, щоб [PERSON] з`явилася і висловила свою думку з приводу позову. Проте остання не одноразово не з`являлася, будь-яких заяв до суду не надавала. Свідок [PERSON] , в якої тимчасово проживає дитина [PERSON] , пояснила, дівчинка добра, лагідна, відкрита, гарно навчається, про маму іноді згадує. Сама [PERSON] декілька разів дзвонила дочці, але давно вже на зв`язок не виходить. Матеріальної допомоги не надає, питань про побачення з дитиною не висловлювала. Свідок [PERSON] , яка являється двоюрідною сестрою малолітньої [PERSON] , пояснила, що її покійний хрещений був батьком [PERSON] . Мати [PERSON] про доньку взагалі не дбала з самого народження, не варила їсти, не цікавилася її навчанням, в школу, садочок майже постійно ходила в стані сп`яніння, інколи навіть забувала забрати дитину з дитячого садочку. Коли був живий батько [PERSON] , то він дбав про неї. Свідок часто приносила їм їжу, цікавилася життям дитини. І відразу коли дитину вилучили у [PERSON] , то [PERSON] проживала у її сім`ї. Крім того відразу після похорон хрещеного [PERSON] , [PERSON] примусово було проліковано від алкогольної залежності, влаштовано на роботу, але вистачило її не надовго і вона знову почала зловживати спиртними напоями, з роботи звільнили. До того ж зараз [PERSON] проживає з чоловіком , який веде антисоціальний спосіб життя, раніше був судимий, вони разом п`ють і залишення дитини в таких умовах, з такою матір`ю може призвести до вкрай негативних наслідків. Заслуховувалась думка малолітньої [PERSON] , яка розповіла, що не проти аби маму [PERSON] позбавили батьківських прав, бо вона не дбає, не цікавиться нею. Крім того часто вживає алкогольні напої і потім спить. Часто дома немає, що їсти. Мама залишає її одну в квартирі, а сама кудись надовго йде. Додала, що мама коли не п`є - хороша, але коли п`яна, то їй все одно на неї. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2025 Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі актового запису №366 (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже, виходячи з норми цієї статті Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, як орган опіки та піклування, має право на звернення до суду з даними вимогами. Відповідно до п.п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; не забрали дитину з закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Згідно з п. 16 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідач [PERSON] неодноразово, а саме 29.08.2022, 05.09.2023, 06.03.2024, 30.04.2024 та 12.12.2024 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 53-57). Наказом № 17 від 15.11.2023 начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, [PERSON] у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.12). З актів обстеження умов проживання відповідачки та її дитини за адресою: [ADDRESS] від 12.01.2023, 13.04.2024, 17.01.2025, 30.07.2025 та 18.07.2025 вбачається, що умови проживання задовільні. Житлове приміщення умебльоване, наявні речі загального вжитку, побутова техніка. Наявне місце для відпочинку дитини, остання забезпечена одягом, взуттям, відповідно до віку та погодних умов (а.с.14). Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 04 серпня 2025 року за місцем проживання в [ADDRESS] , на момент виявлення дитини матері вдома немає, [PERSON] вживає алкогольні напої, неодноразово викликалася поліція. В квартирі неприємний запах, відсутні продукти харчування. В приміщенні наявні умови для проживання (а.с. 18-22). Згідно заяви [PERSON] від 21.04.2025, адресованої начальнику служби у справах дітей Н. Рацин вбачається, що [PERSON] взяла в свою родину на тимчасове проживання [PERSON] , [INFO] з 21.04.2025. Зазначила, що несе повну відповідальність за життя та здоров`я дитини (а.с. 27). У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не піклується про дитину, не цікавиться її розвитком та здоров`ям, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню доньки [PERSON] .. За приписами ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області № 368 від 23.07.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, від 23.07.2025 підтверджується доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо своєї дитини (а.с. 8-9). Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком служби у справах дітей Ніжинської міської ради і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідачки, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідачка не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дитини, не піклується про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки та духовного розвитку. Відповідачка не надала доказів, що вона вживає заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, цікавиться станом її здоров`я, виявляє будь-яку турботу про дитину, надає матеріальну підтримку, бере участь у вихованні доньки. Відповідачка не спростувала доводів позивача про її небажання піклуватися про дитину, ухилення від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що свідчить про відсутність у неї інтересу до дитини та бажання змінити поведінку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по її вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає. Як зазначено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вищевикладене свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитину, а тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки це сприятиме захисту прав та інтересів дитини. За приписами ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Питання про призначення опікуна при розгляді справи не вирішувалося в зв`язку з відсутністю відповідного подання органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування поданий позов в захист прав малолітньої особи, що із урахуванням п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору при подачі позову, у зв`язку з чим відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Outcome: approved