Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Мукачівський відділ ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення права на стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах та стягнення аліментів на утримання сина. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2023 року шлюб між сторонами було розірвано, а також стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2 000 гривень на кожну дитину з 04.11.2022 року. Однак, син [PERSON] , з жовтня місяця 2022 року і по теперішній час, проживає разом із позивачем, і перебуває на його повному утриманні. Таким чином, позивач вважає, що враховуючи вищевикладені обставини, оскільки син [PERSON] проживає разом із позивачем з жовтня місяця 2022 року та перебуває на повному його утриманні, позивач вважає, що наявні підстави для звільнення його від сплати аліментів на сина у зв`язку зі зміною обставин, а також від сплати заборгованості по аліментам. Крім цього, враховуючи сімейний та майновий стан відповідача, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обов`язок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до дня досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача та просить суд позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що із Витягу з реєстру територіальної громади №2024/000136840 від 05.01.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.2024 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2 000 гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 04.11.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 14). Із актів складених секретарем Чинадіївської селищної ради №09 від 30.01.2024 року, №43 від 13.08.2025 року та Довідки ЦНАП Чинадіївської селищної ради №526/06-25 від 31.01.2024 року слідує, що [PERSON] та його син [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2022 року (а.с. 12-14). Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 13.10.2016 року [PERSON] змінив 13.10.2016 року прізвище на [PERSON] (а.с. 16). Згідно Розрахунку заборгованості зі слати аліментів №72498078/1 від 22.09.2025 року залишок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 181 480 гривень (а.с. 17, 18). За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), яким визначено, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Враховуючи, що місце проживання неповнолітнього [PERSON] змінено і він проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, то змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №303/7598/22, провадження 2/303/1171/22, оскільки факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Щодо позовної вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Сулу України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №З віл 15 травня 2006 року суд, у випадках передбаченихст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Так, судом встановлено, що син [PERSON] , проживає разом із батьком [PERSON] і знаходиться на його утриманні з жовтня місяця 2022 року і вказана підстава має істотне значення, то суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами з жовтня місяця 2022 року по день набрання рішенням законної сили у даній справі. Позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] , також підлягають до задоволення з огляду на таке. Згідно із ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, а отже тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, батька, оскільки неповнолітній сини [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його матеріальному утриманні. З огляду на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини, є особою працездатного віку, а також враховуючи вік дитини, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання вищезазначеної дитини у розмірі частини від всіх видів її заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved