Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Гулян Я.В. звернулася до суду з позовною заявою до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку. Однак, постановою Першої Олександрійської державної нотаріальної контори від 03.10.2025 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності за померлим не зареєстроване, акт прийняття нерухомого майна в експлуатацію відсутній. За таких підстав позивачі вимушені звернутися до суду. Просить визнати за позивачами права забудовника в порядку спадкування. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до поданої заяви представник позивача просить справу розглядати без її участі та без участі позивачів. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до поданої заяви просить справу розглянути без його участі. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 10.04.1984 року та серії [NUMBER] від 06.03.1992 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2013 року, актовий запис №465. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до п`яти включно від 11.05.1978 року [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку за адресою [ADDRESS] . Архівною довідкою №493 від 24.06.2025 року, виданою Олександрійським МБТІ, зазначено, що право забудовника по [ADDRESS] за архівними даними належало [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, посвідчений державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори від 04.07.1978 року №2649 та зареєстрований в КП «ОМБТІ» в журналі обліку забудовників №4878/33 від 05.07.1978 року, акт прийняття будинку в експлуатацію відсутній. Вказана інформація актуальна станом на 01.01.2013 року, але не підтверджує відомостей, щодо наявності чи відсутності об`єкта нерухомого майна, або зміни у його складі на дату видачі довідки. Згідно довідки Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 27.06.2025 року станом на 01.01.2013 року право власності, користування на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.10.2025 року відсутні відомості щодо власника будинку [ADDRESS] . Згідно копії спадкової справи №443-2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] . У матеріалах спадкової справи наявна заява дружини померлого [PERSON] [PERSON] від 26.09.2013 року, відповідно до якої остання відмовилася від спадщини. Постановою Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 03.10.2025 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутній акт прийняття в експлуатацію будинку [ADDRESS] та не зареєстроване право власності на зазначений об`єкт нерухомості за померли [PERSON] . Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.331 ч.ч.2,3 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як вбачається із матеріалів справи померлий [PERSON] побудував житловий будинок [ADDRESS] , проте, не здав його в експлуатацію та, відповідно, не зареєстрував право власності на нього, як це передбачено законодавчими актами. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Отже, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Таким чином, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи надані докази, приймаючи до уваги не заперечення відповідача проти позовних вимог, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і слід визнати за [PERSON] та [PERSON] права та обов`язки забудовника на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] визначивши кожному по частці у спадковому майні. Позивачем вимоги щодо розподілу судових витрат не заявлялися, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved