Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У жовтні 2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 48935,00 грн. та судових витрат, в обґрунтування якого вказано, що 15.10.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1834942 з додатковою угодою до нього, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15500 гривень з кінцевим терміном повернення 10.10.2025 року та сплатою процентів за його користування у розмірах, визначених умовами договору. 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна) був укладений договір Факторингу №01.02-06/25, за умовами якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1834942 у сумі 48935,00 гривень, з яких: 15500,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 25685,00 грн. сума заборгованості за процентами; 7750 гривень пені. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконав свого обов`язку за умовами договору, кредит та нараховані за його користування проценти не повернув. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1834942 від 15.10.2024 в сумі 48935,00 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 13.10.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи вказав про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1834942, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 5500 гривень строком на 360 днів з кінцевим терміном повернення 10.10.2025 року зі сплатою процентів 1% (стандартна процентна ставка в день в межах строку кредиту за п. 1.3. Договору). 16.10.2024 року було укладено Додаткову угоду до Договору № 1834942, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 10000 грн. Факт надання грошових коштів відповідачу у розмірі 5500 грн. та 10000 грн. відповідно шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, підтверджується даними довідок ТзОВ «Фінансова компанія «Пейтек» від 04.04.2025 року. 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» був укладений договір Факторингу №01.02-06/25, за умовами якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1834942 від 15.10.2024 у сумі гривень, з яких: 15500,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 25685,00 грн. сума заборгованості за процентами, 7750,00 грн. пені. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів неотримання ним у позику від ТОВ «Селфі Кредит» грошових коштів в сумі 15500,00 грн., так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов вище зазначеного Договору позики у строки, передбачені цим правочином. Зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми позики за кредитним договором №1834942 від 15.10.2024 як первинному позикодавцю ТОВ «Селфі Кредит», так і його правонаступнику, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 15500,00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту та заборгованості за відсотками, яка нарахована в межах погодженого сторонами строку кредитування, у розмірі 25685,00 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] укладено кредитний договір №1834942 від 15.10.2024 у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України сума пені за вищевказаним кредитним договором у розмірі 7750 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15500 грн. та проценти за вказаним договором у розмірі 25685,00 грн., всього стягнути 41185,00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судовий збір у розмірі 2038,76 грн. (2422,40х41185,00/48935,00).

Outcome: approved