Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в порядку регрессу в розмірі 15 053,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 28.06.2023 року о 13 годині 20 хвилин в м. Кам`янське по вул. Сімашко відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ ВАЗ 21013 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТЗ SKODA д/н [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 27.07.2023 року у справі №209/3697/23 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч..2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля ВАЗ 21013 д\\н [NUMBER] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/3679685. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП та Заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого SKODA д/н [NUMBER] , 14.07.2023 р. проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 20.07.2023 р. складено калькуляцію № 107067, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ складає 18 253,83 грн. 26.07.2023р. ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" складено розрахунок страхового відшкодування та 28.07.2023 р. Страховий акт по справі № 107067/1/2023 на суму 15 053,00 грн. (розмір матеріального збитку 18 253,83 грн. франшиза 3 200,00 грн. 0,83 грн сума зниження, згідно заяви-узгодження власника пошкодженого ТЗ). 28.07.2023р. ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 15 053,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 19267 від 28.07.2023 р. Згідно з абзацом «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Факт самовільного залишення місця ДТП Відповідачем, [PERSON] , підтверджується Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.07.2023 року по справі №209/3697/23 за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП З цих підстав позивачем заявлено до стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Представник позивача про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України, до суду не з`явився, в позовній заяві було заявлено про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явися, причини неявки невідомі. Відповідач викликався шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстраціїї, що в розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст.280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 15.04.2023 року між ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АР/3679685, строк дії якого з 16.04.2023 р. до 15.04.2024 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 21013 д/н [NUMBER] (а.с. 25). Постановою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 27.07.2023 року у справі №209/3697/23 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст..122-4, ч.2 ст.126 КУпАП щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28.06.2023 року о 13 годині 20 хвилин в м. Кам`янське по вул. Сімашко за участю ТЗ ВАЗ 21013 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТЗ SKODA д/н [NUMBER] . (а.с. 9-10). За змістом частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем ДТП, внаслідок якої майну третьої особи було завдано шкоди. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована позивачем згідно із Полісом АР/3679685, 13.07.2023р власник пошкодженого транспортного засобу SKODA д/н [NUMBER] [PERSON] , звернувся до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із повідомленням про ДТП (а.с.11-12) та заявою про страхове відшкодування (а.с.14). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого SKODA д/н [NUMBER] , 14.07.2023 р. проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 20.07.2023 р. складено калькуляцію № 107067, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ складає 18 253,83 грн. (а.с.18-24) 26.07.2023р. ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" складено розрахунок страхового відшкодування (а.с.26) та 28.07.2023 р. Страховий акт по справі № 107067/1/2023 на суму 15 053,00 грн. (розмір матеріального збитку 18 253,83 грн. франшиза 3 200,00 грн. 0,83 грн сума зниження, згідно заяви-узгодження власника пошкодженого ТЗ) (а.с.25) Відповідно до платіжної інструкції №19267, 28.07.2023р. ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 15053,00 грн. (а.с.27). Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача, які виразились у порушенні ним Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП за участю транспортного засобу під керуванням останнього, який до того ж перебував у стан сп`яніння під час скоєння ДТП, майну третьої особи було завдано шкоди, для відшкодування завданої шкоди позивач у відповідності до умов страхового договору здійснив потерпілій особі страхове відшкодування згідно страхового акту. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пункт 69 частини першої статті 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Відповідно частини першої статті 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Порядок здійснення страхової (регламентної) виплати у разі пошкодження транспортного засобу унормований у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: а) така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції; б) така особа керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, у тому числі відповідної категорії; в) така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) дорожньо-транспортна пригода визнана у встановленому законодавством порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правил дорожнього руху та технічної експлуатації; ґ) така особа використовувала транспортний засіб для вчинення кримінального правопорушення. Судом встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, відповідач залишив місце ДТП. Сума страхового відшкодування була виплачена позивачем потерпілому у ДТП у повному обсязі. Таким чином у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце ДТП. Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході розгляду справи встановлено, що позивач довів правомірність та обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі, у той час як відповідач правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів не скористався. За вкладених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, що має наслідком їх задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 15 053,00 грн грн виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що дорівнює 2422,40 грн., які позивач поніс при зверненні із даним позовом.

Outcome: approved