Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулося Акціонерного товариства «Асвіо Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про користування індивідуальним сейфом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 511/4 про користування індивідуальним сейфом від 16.08.2021 у розмірі 8 831,00 грн., яка складається з простроченої комісії - 6 003,00 грн. та аварійного відкриття сейфу 2 828,00 грн. В обґрунтування позову, зокрема, вказується, що 16.08.2021 між позивачем та [PERSON] укладено договір № 511/4 на користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи). Відповідно до п. 1.1. договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного договору індивідуальний сейф № 212, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів банку, та комплект ключів до нього на строк з 16.08.2021 по 15.11.2021 для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п.3.1.4. договору при бажанні користуватися сейфом після закінчення строку, визначеного в п.1.1. клієнт має вирішити з банком питання про продовження строку користування сейфом, шляхом оформлення письмової заяви. Умови договору на новий строк встановлюються сторонами за домовленістю. Відповідно до п.3.2.3 договору клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього договору. Пунктом 3.2.9 договору клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені банку збитки відповідно до розділу 7 цього договору. Відповідно до п. 7.1. вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів Банку, які є невід`ємним додатком до цього Договору. Відповідно до п. 7.2. Договору про користування індивідуальним сейфом оплата за користування сейфом здійснюється Клієнтом шляхом попередньої оплати Банком 100% платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави в розмірі вказаному в п. 7.4. «б» даного Договору. За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів Банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. а п. 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього Договору в сумі 910,00 грн, крім того ПДВ 182,00 грн, а всього 1 092,00 грн. Відповідно до п.п. б п, 7.4. Договору клієнт вносить заставу у сумі 1200,00 грн, яка в разі настання умов передбачених цим договором спрямовується на відшкодування витрат Банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого Банком рахунку додатково відшкодувати Банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену Банком на момент такого відшкодування. Відповідно до п. 10.1. Договору про користування індивідуальним сейфом цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості. В позові зазначається, що згідно заяви [PERSON] від 16.08.2021 про надання у тимчасове користування індивідуального сейфу, [PERSON] було надано у тимчасове користування сейф розміром 50*300*425 з вартістю оплати на добу грн. (в т.ч. ПДВ): 15,00 грн. (при користуванні від 7 до 90 днів); 12,00 грн. (при користуванні від 91 до 180 днів); 09,00 грн. (при користуванні від 181 до 366 днів). У подальшому за заявою клієнта від 12.11.2021 строк дії договору про користування індивідуальним сейфом було продовжено з 15.11.2021 по 15.05.2022. 12.11.2021 між АТ «Асвіо Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №511/4 про користування індивідуальним сейфом від 16.08.2021. Відповідно до п.1,2 Додаткової угоди №1 сторони погодили продовжити до 15.05.2022 строк користування індивідуальним сейфом №212, що перебуває у користуванні клієнта згідно укладеного між ним та Банком Договору №511/4 про користування індивідуальним сейфом від 16.08.2021. У зв`язку з чим в день укладання додаткової угоди клієнт вносить плату за новий строк сейфом з 15.11.2021 року по 15.05.2022 , яка згідно діючих тарифів банку складає 1357,50 грн., крім того ПДВ 271,50 грн., а всього 1 629,00 грн. Вказується, що АТ «Асвіо Банк» виконало свої зобов`язання згідно умов договору про користування індивідуальним сейфом та надало в користування клієнту індивідуальний сейф. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, на адресу останньої, АТ «Асвіо Банк» направило повідомлення від 24.03.2023 за вих. №814 з вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчення строку оренди відповідно до п.3.2.9 договору, яка станом на 24.03.2023 року становила 2709,00 грн. У зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог АТ «Асвіо Банк», які були викладені у повідомленнях від 24.03.2023 за вих. № 814 АТ «Асвіо Банк» здійснив примусове відкриття Індивідуального банківського сейфу №212, що підтверджується Актом про відкриття від 12.03.2024. На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ« Асвіо Банк`за договором про користування індивідуальним сейфом станом на 18.02.2025 становить 8 831,00 грн., в тому числі: прострочена комісія - 6 003,00 грн.; аварійне відкриття сейфу - 2 828,00 грн. Наголошується, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про користування індивідуальним сейфом, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Асвіо Банк». Ухвалою суду від 18.03.2025 було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлялась про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідачів не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Установлено, що 16.08.2021 між АТ «Асвіо Банк» та [PERSON] укладено договір № 511/4 про користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб). Відповідно до п. 1.1. договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного договору індивідуальний сейф № 511/4, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів банку, та комплект ключів до нього на строк з 16.08.2021 по 15.11.2021 для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п.3.1.4. договору про користування індивідуальним сейфом при бажанні користуватися сейфом після закінчення строку, визначеного в п.1.1. клієнт має вирішити з банком питання про продовження строку користування сейфом, шляхом оформлення письмової заяви. Умови договору на новий строк встановлюються сторонами за домовленістю. Відповідно до п.3.2.3 договору про користування індивідуальним сейфом клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього договору. Пунктом 3.2.9 договору про користування індивідуальним сейфом клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені банку збитки відповідно до розділу 7 цього договору. Згідно п. 3.2.11 Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт зобов`язаний здати ключ і звільнити сейф не пізніше останнього дня строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. цього Договору (якщо строк користування сейфом не продовжено), або ж не пізніше дня підписання заяви про розірвання договору (якщо сторони узгодили достроково припинити дію договору). Відповідно до підпункту «а» п. 3.3.3 Договору про користування індивідуальним сейфом Банк має право відкрити сейф без присутності Клієнта у наступних випадках якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії даного договору (за умови попереднього повідомлення Клієнта або Банку про припинення договору, або з дати підписання сторонами угоди про дострокове розірвання договору). Клієнт не з`явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому сейфа, В цьому випадку Банк створює спеціальну комісію в кількості двох осіб з числа працівників Банку й однієї незацікавленої особи відкриває сейф Клієнта і складає опис вмісту сейфа з наступним вилученням і передачею останнього на збереження в сховище цінностей Банку як невитребуване майно. Грошова сума, яка вносилась Клієнтом як застава Клієнту не повертається. Банк має право стягнути з Клієнта витрати Банку за збереження майна, вилученого комісією із сейфа згідно Тарифів Банку. Відповідно до п. 7.1. Договору про користування індивідуальним сейфом вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів Банку, які є невід`ємним додатком до цього Договору. Відповідно до п. 7.2. Договору про користування індивідуальним сейфом оплата за користування сейфом здійснюється Клієнтом шляхом попередньої оплати Банком 100% платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави в розмірі вказаному в п. 7.4. «б» даного Договору. За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів Банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. а п. 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього Договору в сумі 910,00 грн, крім того ПДВ 182,00 грн, а всього 1092,00 грн. Відповідно до п.п. б п, 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить Заставу у сумі 1200,00 грн, яка в разі настання умов передбачених цим договором спрямовується на відшкодування витрат Банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого Банком рахунку додатково відшкодувати Банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену Банком на момент такого відшкодування. Відповідно до п.10.1. Договору про користування індивідуальним сейфом цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості. Згідно заяви [PERSON] від 16.08.2021 про надання у тимчасове користування індивідуального сейфу, [PERSON] було надано у тимчасове користування сейф розміром 50*300*425 для зберігання цінностей і документів на строк з 16.08.2021 до 15.11.2021. У подальшому за заявою Клієнта від 12.11.2021 строк дії договору про користування індивідуальним сейфом було продовжено з 15.11.2021 по 15.05.2022. 13.11.2021 між АТ «Асвіо Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Договору №511/4 про користування індивідуальним сейфом від 16.08.2021. Відповідно до п.п.1,2 Додаткової угоди №1 сторони погодили продовжити до 15.05.2022 строк користування індивідуальним сейфом №212, що перебуває у користуванні Клієнта згідно укладеного між ним та Банком Договору №511/4 про користування індивідуальним сейфом від 16.08.2021. У зв`язку з чим в день укладання цієї додаткової угоди Клієнт вносить плату за новий строк сейфом з 15.11.2021 по 15.05.2022, яка згідно діючих тарифів банку складає 1357,50 грн, крім того ПДВ 271,50 грн, а всього 1 629,00 грн. АТ «Асвіо Банк» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користування індивідуальним сейфом та надало в користування [PERSON] індивідуальний сейф. У зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог АТ «Асвіо Банк», які були викладені у повідомленнях від 24.03.2023 за вих. № 814 АТ «Асвіо Банк» здійснив примусове відкриття Індивідуального банківського сейфу №212, що підтверджується Актом про відкриття від 12.03.2024. На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Асвіо Банк» за договором про користування індивідуальним сейфом станом на 18.02.2025 становить 8 831,00 грн., в тому числі: прострочена комісія 6 003,00 грн.; аварійне відкриття сейфу - 2 828,00 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині 1статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 970 ЦК України визначено, що банк може передати поклажодавцеві індивідуальний банківський сейф (його частину або спеціальне приміщення) для зберігання у ньому цінностей та роботи з ними. Банк видає поклажодавцеві ключ від сейфа, картку, що ідентифікує поклажодавця, інший знак або документ, що посвідчує право його пред`явника на доступ до сейфа та одержання з нього цінностей. Банк приймає від поклажодавця цінності, контролює їх поміщення у сейф та одержання їх із сейфа. Згідно з ч. 1 ст. 971 ЦК України, до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду). Отже, судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч.6 ст. 762 ЦК України), тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що має бути задоволений. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: копію договору №20 про надання правничої допомоги від 05.05.2024, укладеного між адвокатом Лисенко В.М. та АТ «Асвіо Банк»; копію додаткової угоди № 44 до договору про надання правової допомоги № 20 від 05.05.2024; копію акту приймання передачі правової допомоги по додатковій угоді № 44 від 18.02.2025 до договору про надання правової допомоги № 20 від 05.05.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8224/10. Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved