Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Куріловича С. О. звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На обґрунтування поданої заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку і споруд площею 0,2487 га в с. Рацеве Черкаського району Черкаської області. За життя [PERSON] заповіт не складала, тому спадкування належного їй майна відбувається за законом. До кола спадкоємців першої черги входить заявниця - дочка спадкодавиці [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. Заявниця стверджує, що протягом останніх трьох років постійно проживала зі спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] . За наведених обставин уважає себе такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного фактичного проживання разом зі спадкодавцем на час її смерті. Заявниця у нотаріальному порядку оформити спадкове майно після смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд установити факт постійного проживання спадкоємця першої черги за законом [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] станом на дату відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.11.2025 провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду. Під час відкриття провадження судом розглянуто та задоволено клопотання представника заявниці про витребування спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відомості про наявність заповітів та спадкових договорів. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник заявниці адвокат Курілович С. О. заяву підтримали та просили її задовольнити. Додатково представник заявниці адвокат Курілович С. О. пояснив, що [INFO] померла мати заявниці, яка заповіту не залишила, отже спадкування відбувається за законом. Заявниця, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Померла [PERSON] була зареєстрована у с. Рацеве у своєму домоволодінні, а заявниця - зареєстрована у власній квартирі в м. Чигирині. [PERSON] проживала разом із матір`ю у літню пору року у селі Рацеве у будинку матері, де оброблювали город та тримали господарство, зокрема вирощували курей. А взимку вони проживали у квартирі заявниці в м. Чигирині. На час смерті [PERSON] вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] . На даний час заявниця проживаєу с. Рацеве Черкаського району у будинку матері. Представник заінтересованої особи Чигиринської міської ради за посадою [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, у якій зазначив, що заперечень щодо встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] не має, просить суд провести розгляд справи у відсутність представника Чигиринської міської ради. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці, кожна окремо, підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті протягом тривалого проміжку часу, а саме близько 3-4 років. Під час допиту свідки підтвердили, що заявниця із померлою влітку постійно проживали разом у будинку[PERSON] в [ADDRESS] та вели спільне господарство, а взимку у квартирі заявниці [ADDRESS] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , місцем смерті якої є м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Чигиринським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.02.2022, актовий запис № 87 (а.с. 9). У лікарському свідоцтві про смерть від 21.02.2022 зазначено, що [PERSON] померла вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою:[ADDRESS] , що встановлено судом з довідки, виданої Рацівським старостинським округом Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області від 19.03.2025 за № 05/06-01-06, інших осіб за даною адресою зареєстровано не було (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , належний померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2012, зареєстровано в реєстрі за № 55 (а.с. 10), та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2487 га за адресою: [ADDRESS] , належна померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 020602 від 25.03.2009 (а.с. 11). Судом також встановлено, що заявниця [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджено долученими до матеріалів справи свідоцтвом про народження, виданим 12.04.1968, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00054076096 від 09.10.2025 (а.с. 12-13). Судячи з актів обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської міської територіальної громади № 32/06-01-05/01 від 11.09.2025 та № 777/02-33/7 від 17.11.2025 [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] на дату смерті останньої [INFO] (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як визначено ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки при розгляді справи було достеменно встановлено той факт, що заявниця на момент смерті спадкодавиці проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за однією адресою, що під час розгляду справи було підтверджено показаннями свідків та наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З урахуванням наведеного, заява підлягає до задоволення з метою встановлення юридичного факту, що надасть можливість заявниці у подальшому оформити свої права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved