Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

01 серпня 2025 року представник позивача, Котова С.М. звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14.08.2019-010000079 від 14 серпня 2019 року та № 0179-7102 в загальній сумі 19 524 грн. 00 коп., стягнення судового збору у розмірі 2 442 грн. 40 коп. та витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6 000 грн. 00 коп. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 14 серпня 2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 14.08.2019-010000079 про надання фінансового кредиту, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов Кредитного договору, товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 5 000 грн. строком на 14 днів, період користування кредитом до 28 серпня 2019 року, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 28% в процентному значенні. Згідно розрахунку загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 07 липня 2025 року становить 8 900 грн. яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 5 000 грн.00 коп., простроченої заборгованості за процентами в сумі 1 400 грн. 00 коп., а також штраф у розмірі 2 500 грн. 00 коп. 26 грудня 2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 261223-10, відповідно до умов якого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26 грудня 2023 року до договору факторингу № 261223-10, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором 14.08.2019-010000079. 02 червня 2019 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0179-7102 про надання фінансового кредиту, шляхом підписання заявки , що є невід`ємною частиною договору. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов Кредитного договору, товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 8 300 грн. строком на 14 днів, період користування кредитом до 15 червня 2019 року, нараховані проценти 2 324 грн. 00 коп. Згідно розрахунку загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 14 липня 2025 року становить 10 624 грн. 00 коп. яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 8 300 грн.00 коп., простроченої заборгованості за процентами в сумі 2 324 грн. 00 коп. 07 серпня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ 070824-1, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 07 серпня 2024 року до договору факторингу № УКФ 070824-1, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 0179-7102. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2025 року справу передано за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10179-7102 відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8 300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів, термін платежу 15 червня 2019 року, нараховані проценти 2 324 грн. 00 коп., разом до сплати 10 624 грн. 00 коп. 14 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 14.08.2019-010000079, шляхом підписання заявки, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів, термін платежу 28 серпня 2019 року, нараховані проценти 1 400 грн. 00 коп. 26 грудня 2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 261223-10, відповідно до умов якого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26 грудня 2023 року до договору факторингу № 261223-10, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором 14.08.2019-010000079. 07 серпня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ 070824-1, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 07 серпня 2024 року до договору факторингу № УКФ 070824-1, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 0179-7102. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 10179-7102 від 02 червня 2019 року становить 10 624 грн. 00 коп. яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 8 300 грн.00 коп., простроченої заборгованості за процентами в сумі 2 324 грн. 00 коп. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 14.08.2019-010000079 14 серпня 2019 року становить 8 900 грн. яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 5 000 грн.00 коп., простроченої заборгованості за процентами в сумі 1 400 грн. 00 коп., а також штраф у розмірі 2 500 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правилами ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З огляду на наведене вище, до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» від ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором факторингу № УКФ-070824-1 та № 261223-10 року, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд дійшов таких висновків. Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правову допомогу, в розмірі 6 000 грн. 00 коп., які підтверджуються копією договору про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР» , Звітом про виконану роботу відповідно до договору від 02 липня 2024 року. При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved