Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/5 частину домоволодіння. [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] . Позивач своєчасно прийняла спадщину, однак у неї відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Відповідачі відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», літньої кухні літ.«Б», криниці під № 1, вигрібної ями під № 2 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», літньої кухні літ.«Б», криниці під № 1, вигрібної ями під № 2 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/5 частину домоволодіння. [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/5 житлового будинку літ.«А-І», 1/5 літньої кухні літ.«Б», 1/5 криниці під № 1, 1/5 вигрібної ями під № 2 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу ст.529 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР, оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживала разом з ним та була постійно прописана в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чудейської сільської ради від 10.09.2025 року № 1059. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчать їх належним чином засвідчені заяви. Взагалом [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/5 як спадщина за законом після смерті батька [PERSON] , 1/5 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 3/5 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За змістом розділу VII ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкування - це перехід до спадкоємців тих прав та обовязків, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини (день смерті спадкодавця). Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved