Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач), діючи через свого представника Усенка М.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Кредитним договором №958454 від 24 серпня 2023 року в розмірі 70 279 грн 99 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 серпня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №958454, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн 00 коп., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «Селфі Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, а відповідач, у свою чергу, не виконала умови кредитного договору, заборгованість у встановлений строк не погасила. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 70 279 грн 99 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 999 грн 99 коп. та заборгованості за процентами 60 280 грн 00 коп. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу №21062024, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, відтак позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача на свою користь. 12 листопада 2025 року представник відповідача Зачепіло З.Я. подала відзив на позовну заяву, в якому просила позов задовольнити частково на суму в розмірі 9 999 грн 99 коп. У відзиві вказала, що позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. До позовної заяви не додано розрахунку заборгованості, який в свою чергу може бути доказом меншої заборгованості, ніж на стягненні якої наполягає позивач. Наявна сума заборгованості за тілом кредиту менша, ніж кредит, який отримала [PERSON] при укладенні договору. Даний факт може вказувати на те, що відповідачем здійснювались часткові оплати на погашення заборгованості перед позивачем, але підтверджуючих документів позивач не надав. Крім того, сума заборгованості по відсотках у розмірі 60 280 грн 00 коп. за кредитним договором, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Також встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 60 280 грн 00 коп., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 10 000 грн 00 коп. 24 листопада 2025 року представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій вказав, що позивачем було приєднано до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором №958454 від 24 серпня 2023 року. Цей розрахунок містить повну та прозору інформацію про: початкову суму наданого кредиту; періоди нарахування відсотків; кількість днів прострочення; суми щоденних нарахувань; сплачені суми; загальну суму заборгованості за відсотками та загальну суму заборгованості за кредитом. Цей документ дає змогу чітко простежити, як саме формувалася загальна сума заборгованості за кожен день користування кредитними коштами, що повністю спростовує твердження відповідача про відсутність належного обчислення. Розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема, позивачем було надано такий доказ, а саме Лист-повідомлення про успішне перерахування коштів за Кредитним договором №958454 від 24 серпня 2023 року. При цьому, відповідач не надав жодних документів чи інших доказів, де б здійснювалося математичне обґрунтування суми, яку було погашено. А відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості 21 вересня 2023 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за договором, а саме часткове погашення тіла кредиту в розмірі 0,01 грн та часткове погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 29 грн. Інших платежів на погашення кредитної заборгованості відповідачем здійснено не було. Отже, позивачем надано належні докази на підтвердження наявної суми заборгованості. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є детальним та відображає нарахування тіла кредиту та процентів відповідно до умов Кредитного договору. У сукупності з іншими доказами, зокрема підтвердженням перерахування коштів, такий розрахунок є достатнім для суду для перевірки обґрунтованості позовних вимог. Щодо нарахування відсотків вказує, що відповідачу нараховувались відсотки з 24 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року, тобто в межах визначеного Кредитним договором строку кредитування. А щодо посилання представника відповідача на зменшення розміру відсотків, то представник відповідача помилково ототожнює нарахування відсотків на підставі ст. 625 ЦК України, що є відповідальністю за прострочення виконання грошового зобов`язання, та нарахування відсотків на підставі ст. 1048 ЦК України, що є платою споживача за користування кредитом. Позивач заявив до стягнення виключно тіло кредиту та нараховані проценти за користування кредитом, які погоджені умовами підписаного договору як плата за користування кредитними коштами, які зменшенню не підлягають. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. 15 грудня 2025 року представник позивача Усенко М.І. подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позов задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. До відзиву на позовну заяву представник відповідача Зачепіло З.Я. приєднала клопотання, в якому просила справу розглядати за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги не підтримують та в їх задоволенні просять відмовити. Разом з позовною заявою представником позивача Усенком М.І. подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року задоволено. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір №958454 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Відповідно до п. 1.2 Договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн 00 коп. Відповідно до п. 1.4 Договору строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до умов, вказаних у п. 1.5.2 Договору. Відповідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 4.1 Договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Відповідно до Довідки про ідентифікацію ТОВ «Селфі Кредит» підтверджує, що [PERSON] ним ідентифікована, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено 24 серпня 2023 року о 11:44:49 за номером телефону [NUMBER] . ТОВ «Селфі Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання та 24 серпня 2023 року переказало на платіжну картку № [NUMBER] , яка зазначена у п. 2.1. Договору, 10 000 грн 00 коп., що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 25 березня 2025 року №20250325-470. Окрім того, згідно відповіді, наданої АТ «Державний ощадний банк України» №46/1211/118055/2025/БТ від 12 вересня 2025 року на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року про витребування доказів, картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . І відповідно до меморіального ордеру №1358862619418 від 25 серпня 2023 року на вказаний рахунок зараховані кошти в сумі 10 000 грн 00 коп. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №958454 про надання споживчого кредиту по продукту від 24 серпня 2023 року, який складений станом на 21 червня 2024 року, 21 вересня 2023 року відповідачем здійснено оплату кредитної заборгованості в розмірі 29 грн 01 коп., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0 грн 01 коп. та на оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 29 грн 00 коп. В подальшому відповідачем коштів на погашення кредиту сплачено не було і відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №958454 про надання споживчого кредиту по продукту від 24 серпня 2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 21 червня 2024 року становила 70 279 грн 99 коп. та складалася з тіла кредиту в сумі 9 999 грн 99 коп. та нарахованих процентів в сумі 60 280 грн 00 коп. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем був укладений Договір факторингу №21062024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, що визначені в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №958454 в сумі 70 279 грн 99 коп., з яких 9 999 грн 99 коп. залишок по тілу кредиту, 60 280 грн 00 коп. залишок по відсотках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 24 серпня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №958454 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ТОВ «Селфі Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 70 279 грн 99 коп., з яких 9 999 грн 99 коп. залишок по тілу кредиту, 60 280 грн 00 коп. залишок по відсотках. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклавши 21 червня 2024 року з ТОВ «Селфі Кредит» Договір факторингу №21062024, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору №958454 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 24 серпня 2023 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 70 279 грн 99 коп., з яких 9 999 грн 99 коп. залишок по тілу кредиту, 60 280 грн 00 коп. залишок по відсотках. Доводи представника відповідача Зачепіло З.Я. про те, що позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості на увагу не заслуговують, оскільки позивачем до позовної заяви приєднано лист ТОВ «Пейтек Україна» від 25 березня 2025 року №20250325-470, з якого слідує, що ТОВ «Селфі Кредит» 24 серпня 2023 року о 11:47:29 перерахувало на картковий рахунок [NUMBER] кошти в сумі 10 000 грн 00 коп. У вказаному документі вказані номер транзакції, сума транзакції, дата та час проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної відповідачем в п. 2.1 Договору. Окрім того, на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року про витребування доказів АТ «Державний ощадний банк України» надана відповідь №46/1211/118055/2025/БТ від 12 вересня 2025 року разом з підтверджуючими документами, згідно яких [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 25 серпня 2025 року здійснено переказ коштів на суму 10 000 грн 00 коп., тобто сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою наступною після укладеного договору та зазначено номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної відповідачем в п. 2.1. Договору. Натомість відповідач чи її представник доказів того, що відповідні кошти не були перераховані ТОВ «Селфі кредит» на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок не належить їй, не надали. Враховуючи умови надання кредиту, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона мала можливість надати суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від ТОВ «Селфі Кредит» на виконання укладеного договору. Доводи представника відповідача Зачепіло З.Я. про те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, на увагу також не заслуговують, оскільки в матеріалах справи наявний Розрахунок заборгованості за Договором №958454 про надання споживчого кредиту по продукту від 24 серпня 2023 року, в якому вказано: початкову суму наданого кредиту; періоди нарахування відсотків; кількість днів прострочення; суми щоденних нарахувань; сплачені суми; загальну суму заборгованості за відсотками та загальну суму заборгованості за кредитом. При цьому, в розрахунку враховано проведену відповідачем оплату наявної заборгованості 21 вересня 2023 року в сумі 29 грн 01 коп. Натомість, відповідач чи її представник розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростували, свій розрахунок не надали. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними Договором, ані перед первісним, ані перед новим кредитором також суду не надали. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що сума заборгованості по відсотках нарахована поза межами погодженого сторонами строку кредитування є безпідставним, оскільки відсотки за кредитом нараховані в межах визначеного п. 1.4 Договору строку кредитування, а саме 360 днів, та в розмірі, визначеному п. 1.5 Договору. Суд зауважує, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами була відповідачем погоджена, а виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у відповідному договорі (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19). Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, Актом №68 наданих послуг від 05 серпня 2025 року, Детальним описом наданих послуг до Акту №68 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року. Разом з цим, суд погоджується з клопотанням представника відповідача Зачепіло З.Я. щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved