Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" звернулося до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 07.08.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № УКФ-070824-1, згідно з яким на користь позивача відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0128-8240 від 20.02.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є відповідач. Указаний кредитний договір № 0128-8240 від 20.02.2019 було укладено між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн на строк кредитування 14 календарних днів, термін платежу до 05.03.2029, нараховані проценти 2 800,00 грн. Позивач зазначає, що ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом надання кредиту в сумі 10 000 грн зі строком кредитування 14 днів. У позові вказано, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 12 800,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 2 800,00 грн. Позивач вказує, що відповідачка своїми діями підтвердила укладення спірного кредитного договору, оскільки частково погасила кредитну заборгованість, а саме сплатила 07.03.2019 3 200,00 грн; 02.04.2019 500,00 грн; 21.05.2019 500,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0128-8240 від 20.02.2019 у розмірі 12 800,00 грн та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді від 18.08.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, була повідомлена про розгляд справи належним чином. Причини неявки не повідомила. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Ураховуючи згоду позивача в його позовній заяві на ухвалення заочного рішення, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив такі обставини. Між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем [PERSON] 20.02.2019 в електронній формі був укладений кредитний договір № 0128-8240. Відповідно до пункту 1.1. цього договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" як кредитодавець надає відповідачу як позичальнику на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в кредит в сумі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається виключно за допомогою вебсайту кредитодавця, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Строк кредиту за цим договором та строк дії договору складає 14 днів, кредит має бути повернений відповідно до графіку платежів до 05.03.2019 (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору з першого дня перерахування суми кредиту розмір процентів складає 2 % від суми кредиту за кожен день користування, річна відсоткова ставка складає 730 % (а.с. 17-18). Згідно з пунктом 3.1. договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором та правилами. Сторони досягли згоди у тому, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься відповідно до умов цього договору, правил та графіку платежів. Сплата штрафних санкцій умовами договору не передбачена. У Графіку платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору, вказано, що термін платежу 05.03.2019, сукупна вартість кредиту складає 128 % від суми кредиту, або 12 800,00 грн, та включає в себе проценти за користування кредитом 28% від суми кредиту (у процентному виразі), або 2 800,00 грн (у грошовому виразі). Річна відсоткова ставка становить 730% (а.с. 19). Спірний кредитний договір та додаток № 1 до нього (графік платежів) відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Матеріали справи містять складений директором ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" [PERSON] розрахунок заборгованості станом на 07.08.2024 за договором № 0128-8240 від 20.02.2019 (а.с. 25-38). Із цього розрахунку вбачається, що відповідаці нараховували відсотки за користування кредитом у розмірі 200,00 грн щоденно протягом строку дії кредиту в період з 20.02.2019 до 05.03.2019, а також поза межами строку дії кредиту у такому ж розмірі в період з 08.03.2019 до 21.03.2019. Поза межами строку дії договору було нараховано відсотки за 14 днів, на загальну суму 2 800,00 грн. Нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору є безпідставним, оскільки суперечить чинному законодавству. Також з розрахунку вбачається, що кредитодавець сім разів нараховував відповідачці штрафи у розмірі 200,00 грн кожен, загалом на суму 1 400,00 грн. Як було вказано, сплата штрафних санкцій умовами договору не передбачена, відтак у суду відсутні відомості, з яких можна встановити підстави для нарахування штрафу та період, за який такий штраф позивачем нараховано. Суд не має можливості перевірити законність та правильність нарахування відповідачу штрафних санкцій, отже такі нарахування суд вважає безпідставними. Відповідно до відомостей із цього розрахунку, відповідачка дійсно частково погасила кредитну заборгованість, а саме сплатила 07.03.2019 3 200,00 грн; 02.04.2019 500,00 грн; 21.05.2019 500,00 грн, про що позивач зазначав у позовній заяві. Отже, загальний розмір сплаченої відповідачкою на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" суми заборгованості дорівнює 4 200,00 грн. Позивач на підтвердження тих обставин, що між ним та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 07.08.2024 було укладено Договір факторингу надав суду цей Договір факторингу № УКФ-070824-1, відповідно до умов якого ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" відступило за грошові кошти відповідачу право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 12-16). Згідно з п. 3.1.3 цього договору право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Сторони підписали Реєстр боржників № 1 до цього договору факторингу 07.08.2024 (а.с. 23-24). У цьому Реєстрі у переліку боржників під номером 2011 вказано ПІБ [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] (а.с. 23). Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, необхідно дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріали справи свідчать про те, що спірний кредитний договір та додаток № 1 до нього (графік платежів) відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Указані обставини відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 20.02.2019 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0128-8240 в електронній формі, умови якого кредитодавець виконав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно, тобто до 05.03.2019, не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12 800,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становила 10 000,00 грн, за відсотками - 2 800,00 грн. Разом з тим, матеріалами справи підтверджені наведені позивачем відомості, що відповідачка частково погасила заборгованість після закінчення строку кредитування на загальну суму 4 200,00 грн (07.03.2019 3 200,00 грн; 02.04.2019 500,00 грн; 21.05.2019 500,00 грн). Отже, після часткового погашення, розмір кредитної заборгованості відповідачки перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» складала 8 600,00 грн (12 800,00 грн 4 200,00 грн). Позивач довів, що 07.08.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № УКФ-070824-1, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0128-8240 від 20.02.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є відповідач. Отже, заборгованість у розмірі 8 600,00 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Задовольняючи позов, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (67,19%), що дорівнює 1 627,61 грн.

Outcome: partial