Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути аліменти на їх утримання. В обґрунтування позову вказує, що матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , батьком- [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 19.08.2025 малолітні [PERSON] та [PERSON] були відібрані в матері у зв`язку із безпосередньою загрозою їх життю і здоров`ю. [PERSON] та [PERSON] свідомо тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] : не створюють належні житлово-побутові умови для проживання дітей вдома, не займаються їх вихованням, матеріально не утримують, не піклуються про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток, не забезпечують здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, не готують дітей до самостійного життя та праці. В зв`язку з вказаним вище комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 03.09.2025 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 20.10.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство «Центр надання соціальних послуг Куликівської селищної ради» Чернігівського району Чернігівської області. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.11.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представники третіх осіб позов підтримали. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позов не надали. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 22). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 24). [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані: дочка [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с.36). З 28 травня 2024 року по 28серпня 2024 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували на тимчасовий догляді та вихованні в сім`ї патронатного вихователя (а.с.30-31).З витягу з протоколу №9 комісії з питань захисту прав дитини від 16.08.2024 вбачається, що [PERSON] ініціювала питання повернення дітей у рідну сім`ю (а.с.26). Згідно характеристики наданої КЗ Куликівський ЗДО «Ромашка» [PERSON] відвідує вказаний заклад з 05.09.2023 (а.с. 40). З характеристики КЗ Куликівський ЗДО «Ромашка» вбачається, що [PERSON] відвідує вказаний заклад з 4 червня 2024 року. Дитина тимчасово перебуває під піклуванням патронатного вихователя разом із старшою сестрою проживає в патронатній сім`ї. Вихователь приділяє належну увагу вихованню дівчинки. Мама [PERSON] за час перебування дитини в ЗДО не приходила до закладу і не цікавилася успіхами потребам и дитини навіть у телефонному режимі (а.с.43). Згідно витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 10 від 19 серпня 2025 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки України [PERSON] , [INFO] , та громадянина України [PERSON] , [INFO] , по відношенню до їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.27-28). З рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 19.08.2025 №196 про негайне відібрання малолітніх дітей у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю вбачається, що було прийнято рішення негайно відібрати малолітню [PERSON] та [PERSON] від їх матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю дітей. Місцезнаходження батька дітей [PERSON] невідоме (а.с.29). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 28.05.2024 за адресою: [ADDRESS] , будинок електрифікований, підведено газ. Опалення комбіноване (газ, тверде паливо). Водопостачання: власна свердловина. Є ванна кімната, туалет. Наявна побутова техніка, кімнати умебльовані. Санітарно-гігієнічний стан житла потребує покращення. Сім`я утримує присадибне господарство: отара овець, свині, птиця, коза; обробляється до 0,50 га землі. Власник житла отримує пенсію 3825 грн.. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину до 3 років. [PERSON] живе у будинку співмешканця, ухиляється від виконання батьківський обов`язків, приділяє недостатньо уваги догдяду за доньками. У сім`ї періодично виникають конфлікти з застосуванням фізичної сили. [PERSON] відвідує Куликівський ЗДО «Ромашка». [PERSON] має хронічне захворювання та потребує стаціонарного лікування в онкодиспансері (а.с.70). З акту обстеження умов проживання від 23.07.2025 за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що будинок електрифікований, підведено газ. Опалення комбіноване (газ, тверде паливо). Водопостачання: власна свердловина. Обладнано внутрішній туалет, ванну. Наявна побутова техніка, кімнати умебльовані. Санітарно-гігієнічний стан житла потребує покращення: підлога брудна, в кімнаті дітей брудно, навалені купи одягу. [PERSON] утримує присадибне господарство: вівці, свині, птиця, коза; обробляється 0,50 га землі. Отримує пенсію за віком. Соціальні виплати на дітей не оформлені. З слів [PERSON] мати відсутня вдома протягом 6 днів. Йому складно одному доглядати за дітьми і за всім господарством, тому в догляді допомагає знайома. Під час телефонної розмови [PERSON] обіцяла повернутись, але до дітей не прийшла, а потім зв`язку з нею не було. [PERSON] неодноразово на декілька днів ішла з дому, інколи брала з собою дітей. З батьком дітей [PERSON] розлучена, батько не бере участі у вихованні дітей (а.с.71). Згідно акта обстеження умов проживання від 18.08.2025 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання незадовільні, будинок перебуває в аварійному та антисанітарному стані, двері відсутні, електроенергія відсутня. Дорослі члени сім`ї зловживають алкогольними напоями (а.с.72). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 27 від 27.05.2024 малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з проживанням в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від своїх обов`язків з виховання дитини (а.с.38). Згідно інформації Центру соціальних служб Куликівської селищної ради, родина [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] перебуває на обліку Центру як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з 05.03.2015 року. Жінка має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Раніше судом мати була позбавлена батьківських прав стосовно двох старших доньок - [PERSON] , 2014 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., які проживають з біологічним батьком. Ще одна донька, народжена у 2019 році, перебувала в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» за заявою матері з моменту народження. На теперішній час мати позбавлена щодо неї батьківських прав, дитина усиновлена. З батьком дітей [PERSON] , 1995 р.н. жінка розлучена. Він участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] не бере, до того ж, зі слів матері, не є їхнім біологічним батьком. [PERSON] має низький виховний потенціал. Вона сама є особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, схильна до вживання алкоголю. Останні п`ять років проживала у будинку співмешканця - [PERSON] , [INFO] . Жінка часто залишала дітей на декілька днів зі співмешканцем, що призводило до конфліктів. Неодноразово зазнавала фізичного насильства з його боку. Під час відвідувань сім`ї фахівці Центру фіксували неналежний зовнішній вигляд матері та дітей (брудний, неохайний одяг), а також відсутність належних санітарно-гігієнічних умов у помешканні. 3 травня по серпень 2024 року діти перебували у сім`ї патронатного вихователя за заявою матері, яка пояснювала це потребою у лікуванні. Інформація про хворобу не підтвердилася. Сім`я постійно отримувала соціальні послуги ЦСС. З 21.12.2022 по 21.12.2023 та з 23.09.2024 по 20.06.2025 надавалася комплексна послуга соціального супроводу. В обох випадках послуга припинялася через закінчення терміну її надання. План соціального супроводу та рекомендації фахівців [PERSON] майже не виконувала. (а.с.45). З наданої Службою у справах дітей Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області інформації вбачається, що 18.08.2025 надійшла усна інформація про перебування на території Вертіївської громади (с. Велика Кошелівка) двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За повідомленням, діти декілька днів переміщалися по селу в занедбаному стані та без супроводу дорослих. Службою у справах дітей Вертіївської сільської ради проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та обстеження житлових умов за адресою їх перебування [ADDRESS] . На момент виявлення малолітня [PERSON] спала на підлозі в коридорі аварійного будинку з неналежними санітарно-гігієнічними умовами. Малолітня [PERSON] спала в одному ліжку з матір`ю [PERSON] , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Малолітні діти мали зовнішні ознаки недогляду та занедбаності: брудні, одягнені в брудний одяг, що не відповідає віку та сезону. Мати міцно спала та на звернення не реагувала, перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Розбудивши матір вона повідомила, що приїхала до [PERSON] на декілька днів, але в подальшому спілкуванні виявилося, що перебувають з 09.08.2025. Умови проживання дітей незадовільні: будинок в аварійному та антисанітарному стані, вхідні двері зламані, електроенергія відсутня. Для виховання та розвитку дітей умови не створені: відсутні місця для сну та відпочинку, не має належного одягу відповідно до віку та сезону, запас їжі відсутній, діти голодні. За цією адресою проживають: [PERSON] знайомий [PERSON] та його мати [PERSON] .. Вони також перебували в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з виявленням небезпеки для дітей було викликано представників ювенальної поліції (а.с. 46-48). Сім`ї [PERSON] в період з 21.12.2022 по 13.08.2022 та з 23.12.2024 по 20.06.2025 надавались послуги соціального супроводу (а.с.50-53). Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] та [PERSON] від 18.08.2025 вбачається, що [PERSON] перебуває в одному ліжку з матір`ю, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] знаходиться в занедбаному стані, спала на підлозі в коридорі будинку який в неналежному санітарно-гігієнічному стані та є аварійним. Діти мають зовнішні ознаки недогляду та занедбаності: низький рівень гігієни дитини, поруч з ними відчувається неприємний запах, одяг не відповідає віку та сезону, брудний. Зроблено висновок про дуже небезпечний рівень безпеки дітей, необхідність негайного відібрання дітей від батьків (а.с. 54 63). Актом оцінки потреб сім`ї та висновком оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 10.03.2025 з`ясовано, що складні життєві обставини наявні. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є те, що жінка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, може на довгий час залишати дітей з співмешканцем. Сім`я /особа потребує соціальних послуг: соціальний супровід, консультування, представництво інтересів, посередництво (медіація), соціальна профілактика, натуральна допомога (а.с. 46 52). Представники служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради та Центру соціальних служб Куликівської селищної ради неодноразово відвідували сім`ю [PERSON] давали свої висновки та рекомендації: - згідно акту про відвідування сім`ї/ особи від 11.05.2023, встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання в незадовільному стані: брудно, розкидані речі, брудна постільна білизна, діти і мама виглядали неохайно. [PERSON] повідомила, що у дітей є проблеми з здоров`ям. Сім`я тримає велике підсобне господарство, обробляють земельну ділянку. Жінці рекомендовано краще доглядати за житловим приміщенням, більше уваги приділяти санітарно-гігієнічним процедурам дітей, прислухатися до порад лікарів (а.с. 73); - відповідно до акту про відвідування сім`ї/ особи від 23.08.2024 на момент відвідування умови проживання задовільні: підлога чиста, речі, одяг складені і сховані до шафи, ліжка застелені. Діти сплять на одному ліжку, планують купувати двоярусне ліжко. Наявні продукти харчування. Рекомендовано матері після повернення дітей додому належним чином виконувати свої батьківськи обов`язки (а.с.74); - згідно акту про відвідування сім`ї/ особи від 23.07.2025, встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували вдома з співмешканцем жінки. [PERSON] пояснив, що 17.07 мати пішла з дому, на зв`язок виходить рідко. Доглядати за дітьми допомагає сусідка [PERSON] . Вона розповіла, що 17.07 до неї звернулася [PERSON] з проханням про допомогу в догляді за дітьми, бо їй необхідно лягти в лікарню проолікуватися. До з`ясування місцезнаходження жінки співмешканець погодився доглянути за дітьми. Заплановано відвідування 25.07.2025. По можливості з`ясувати місцезнаходження матері ( а.с.75). - відповідно до з акту про відвідування сім`ї/ особи від 25.07.2025, з`ясовано, що жінка в цей день з`явилася додому, підтвердження, що вона лікувалася не надала. Ввесь час з 17.07.2025 жінка ухилялась від виконання батьківських обов`язків. Матері рекомендовано належним чином виконувати свої батьківські обов`язки: не залишати дітей на довгий час без потреби, забезпечити регулярне харчування, купати, водити до дитсадка ( а.с.76). З характеристики Жуківського старостинського округу вбачається, що [PERSON] за час проживання в с. Жуківка зарекомендувала себе як безвідповідальна мати. Часто вживає алкогольні напої, палить. В нетверезому стані з`являється в громадських місцях. Часто малолітніх дітей залишає самих без догляду на тривалий час (а.с.37). За твердженням позивача, [PERSON] від народження дітей жодного разу їх не бачив, не цікавився їх життям, здоров`ям, не приїздив, не надсилав ні коштів, ні подарунків. [PERSON] та [PERSON] народилися в період коли їх батько перебував в місцях позбавлення волі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює фахівцем з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Вона здійснювала супровід родини [PERSON] протягом двох років. [PERSON] часто покидала дітей на співмешканця та йшла з дому аби зловживати алкогольними напоями, інколи брала дітей з собою. Будинок де вона проживала в співмешканця в гарному стані, однак в ньому не прибрано. На зауваження [PERSON] щодо умов проживання дітей вона не реагувала. Свідок [PERSON] показала, що є старостою Жуківського старостинського округу. [PERSON] знає як мешканку с. Жуківка. Зазначила, що остання про дітей не піклується, самостійно зварити їсти та обслуговувати себе та дітей [PERSON] не змозі. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження №61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18 (провадження №61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17 (провадження №61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі №522/21914/14 (провадження №61-8179св19). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними, і змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Звідси, пред`явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батько, мати ухиляються від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов`язку. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідача на користь його дітей. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, з сукупності наданих позивачем доказів вбачається, що протягом тривалого часу відповідачі не виявили бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дитиною, умисно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не створили належні житлово-побутові умови для проживання дітей, не займаються їх вихованням, матеріально не забезпечують, не піклуються про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток. На даний час сімейний зв`язок матері та батька з дітьми втрачено. Приймаючи до уваги відомості про спосіб життя відповідачів, їх поведінку та систематичне невиконання без поважних причин батьківських обов`язків, оскільки вихованням дітей вони не займаються, матеріально не утримують, а також не піклуються про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток, і діти таким чином позбавлені батьківського піклування. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов належить задовольнити. Враховуючи обов`язок батьків матеріально утримувати дітей до повноліття, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину на користь законного представника дитини або державної установи де будуть перебувати діти та з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину на користь законного представника дитини або державної установи де будуть перебувати діти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Оскільки позовні вимоги задоволені судом, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved