Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти, у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що 24 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Молодецькою сільською радою Маньківського (Уманського) району. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23.02.2017 (справа № 701/152/17-ц), яке набрало законної сили 06.03.2017 вказаний шлюб розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка перебуває на утриманні матері та проживала до повноліття разом із нею. На даний час позивачка є повнолітньою та навчається на ІІ курсі в Національному університеті «Острозька академія», форма навчання денна, джерело фінансування - кошти фізичних осіб, термін навчання 01.09.2024 - 30.06.2028, що підтверджується довідкою № 43/25 від 08.09.2025. Стипендію позивачка не отримує. Освіту позивачка отримує на підставі договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців в Національному університеті «Острозька академія від 15.08.2024, укладеного між навчальним закладом та [PERSON] , матір`ю позивачки. Відповідно до умов договору вартість навчання за весь строк навчання складає 136 800 грн., за семестрами навчання по 17 100 грн за семестр. Окрім безпосередньо самої плати за навчання відповідно до умов зазначеного вище договору, позивачка потребує значних коштів для забезпечення її необхідними начальними матеріалами, проживанням, харчуванням, одягом, проїздом та інших мінімально необхідних витрат. Оскільки форма навчання денна, то [PERSON] працювати не має змоги для самостійного заробітку. Тому, самостійне матеріальне утримання позивачки її матір`ю, [PERSON] , є досить складним, а в свою чергу відповідач будь - якої допомоги не надає та не бере участі у забезпеченні навчання доньки, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись з позовом до суду. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді\~від 26\~вересня 2025\~було відкрите\~провадження у\~даній справі,\~а такожроз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано 26.09.2025 року рекомендованим листом, який він отримав 14.10.2025 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення №0690934963551. Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2007 р. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23.02.2017 року шлюб розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого12.06.2007. Як вбачається з копії довідки №43/25 від 08.09.2025 [PERSON] навчається на 2 курсі в Національному університеті «Острозька академія» IV рівня акредитації. Підрозділ: Навчально-науковий інститут інформаційних технологій та бізнесу. Спеціальність: комп`ютерні науки. Форма навчання: денна. Джерело фінансування: кошти фізичних осіб. Термін навчання: 01.09.2024-30.06.2028. Договір про навчання в Національному університеті «Острозька академія» №122КН/2024-3307 та Договір №122КН/2024-3307 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців в Національному Університеті «Острозька академія» укладені 15.08.2024 з [PERSON] (матір`ю позивачки), відповідно до яких загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 136800 грн. Позивач вказує, що відповідач будь - якої допомоги не надає та не бере участі у забезпеченні навчання доньки. Протилежного судом встановлено не було. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою відповідача, яка після досягнення повноліття продовжує навчання в закладі вищої освіти на денній формі, в зв`язку з чим не має можливості працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та особистого розвитку. Суд враховує, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги оскільки [PERSON] є особою працездатного віку та відсутні відомості про наявність у нього інших утриманців. За положеннями ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи вимогист.182СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10.09.2025 та на період її навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. В частині задоволення вимоги позивача про визначення розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, суд вважає за необхідне відмовити оскільки така вимога жодним чином не обґрунтована позивачем та нормами чинного законодавства мінімальний розмір такого виду аліментів не передбачений, оскільки може бути визначений судом або у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial