Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ "ІННОВА-НОВА" Андрущенко Михайло Валерійович звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області по справі № 348/2200/25 позовні вимоги ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] було задоволено частково. Позивач в свою чергу поніс витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. На момент розгляду справи по суті представником позивача не було подано відповідної заяви та розрахунку, проте, було заявлено їх орієнтовний розмір. Під час подання заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача подано договір про надання правничої допомоги, заявку № 2734701995 про надання послуг від 02.07.2025, платіжна інструкція № 1 від 10.12.2025 про оплату за надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн, акт № 2734701995 приймання-передачі послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025. Тому просить ухвалити додаткове рішення та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача у сумі 5000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Пункт 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2025 позовні вимоги ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" задоволено частково, стягнено з відповідача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 4934390824 від 07.08.2024 у розмірі 26291,61 грн, з яких 6100 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20191,61 грн - заборгованість за процентами, а також сплачений судовий збір у розмірі 2170,71 грн, а всього 28462 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят дві) грн 32 коп.. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 7422,40, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн та повідомив, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги, заявку № 2734701995 про надання послуг від 02.07.2025, платіжна інструкція № 1 від 10.12.2025 про оплату за надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн, акт № 2734701995 приймання-передачі послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000 грн є занадто завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір до 3000 грн. Отже, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 2688,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial