Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 27 січня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір позики № 79585725. Відповідач підписав договір електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами договору відповідач отримав у позику грошові кошти та зобов?язався повернути суму позики та нараховані відсотки відповідно до умов договору. 14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрах боржників. Згідно з даними реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики № 79585725 від 27 січня 2024 року. Сума заборгованості відповідача за договором позики, визначена у реєстрі боржників, складала 17750,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12750,00 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договору позики, відповідач зобов?язався повернути отримані кошти, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором позики. Проте відповідач не виконував належним чином зобо?язання за договором позики, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до умов договору факторингу у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач своїх зобов?язань за умовами договору не виконав. Звертаючись до суду, представник позивача зазначила, що після укладення договору факторингу відповідач будь-яких дій, направлених на виконання умов договору, не вчиняв, заборгованість не сплатив. У зв?язку з чим загальна сума заборгованості відповідача за договором позики, право вимоги за яким набув позивач відповідно до договору факторингу, складає 17750,00 грн. Зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 3028,00 грн просила стягнути з відповідача у судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, чи було емітовано банком банківську картку на ім`я відповідача, чи проводилось зарахування грошових коштів на вказану банківську картку 27 січня 2024 року у сумі 5000 грн та чи був номер телефону відповідача фінансовим номер телефону за платіжною карткою. 03 лютого 2025 року та 10 березня 2025 року відповідачу направлені копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 04 березня 2025 року та 01 квітня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що про розгляд справи відповідач повідомлений належно. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК Україн справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 27 січня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір позики № 79585725. Договір відповідач підписав електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства. Додатком до договору позики є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 9, зв. 8). Згідно з умовами договору відповідач отримав позику в розмірі 5000,00 грн. У договорі позики погоджено розмір загальної вартості позики у сумі 6500,00 грн, денна процентна ставка, яка застосовується відповідно до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування, у розмірі 1,00 % у день, базова процентна ставка у розмірі 2,50 %, за понадстрокове користування позикою, ставка в розмірі 2,70 %. Строк кредитування 30 днів, термін повернення позики 25 лютого 2024 року. Відповідно до пункту 4 договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування, визначеного договором/додатковими угодами. Згідно з даними розрахунку, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 79585725, відповідачу 27 січня 2024 року надано позику у розмірі 5000,00 грн. За період кредитування з 27 січня 2024 року до 25 лютого 2024 року нараховані проценти у розмірі 1500,00 грн. Нарахування процентів з 26 лютого 2024 року до 25 травня 2024 року здіснювалося в розмірі 125 гривень за один день користування позикою, що склало 11 250,00 грн. Проценти нараховані в межах строків, обумовлених умовами договору (а.с. 49-51). 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 10-11). Згідно з розділом 1 вказаного договору факторингу, за цим договором фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержавння яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників. 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/21 (а.с. 12). 13 червня 2022 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №29 до договору факторингу № 14/06/21 (а.с. 13). 20 червня 2024 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу № 14/06/21 (а.с. 57). 20 червня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт приймання передавання реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 14). Згідно даних платіжної інструкції № 21518 від 26 червня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму фінансування у розмірі 4922418,79 грн (а.с. 62). Відповідно до даних Реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 та витягу з вказаного реєстру до договору факторингу № 14/06/21 від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 79585725 від 27 січня 2024 року у розмірі 17750,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 12750,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 15, 60-61). За відомостями складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованості з моменту набуття права вимоги позивач будь яких нарахувань за вказаним договором не проводив (а.с. 16). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання кредитних коштів укладав договір з кредитною установою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, підписавши договір позики електронним підписом, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання коштів у позику, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, на підставі укладеного електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов?язки, які походять із кредитного договору чи договору позики. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту та розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, в тому числі і при неналежному виконанні договірних зобов`язань. Даними долученої до справи копії платіжної інструкції та інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали Миронівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року, підтверджено зарахування грошових коштів на належну відповідачу платіжну картку, реквізити якої надані [PERSON] та даними розрахунку первісного кредитора. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договорів про розмір кредиту (позики), порядок їх надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами, були викладені у підписаних відповідачем договорах кредитування (позики). Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Право вимоги за договорами кредиту на підставі договору факторингу перейшло до позивача. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунок попереднього кредитора ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ні на рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Визначаючи розмір наявної заборгованості та її складові, суд ураховує, що загальними вимогами процесуального права визначено обов?язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунок первісного кредитора складений у відповідності до умов договору, яким відповідачу надавалися кредитні кошти. Дані про оспорення відповідачем вказаного розрахунку чи факту укладення договору позики, отримання коштів за договором позики, правомірності набуття права вимоги до позивача за договором факторингу відсутні. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 79585725 від 27 січня 2024 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у загальному розмірі 17750,00 грн (12750,00+5000). Розрахунок заборгованості за тілом кредиту здійснено у відповідності до умов кредитного договору, з урахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Факт наявності заборгованості та правильність її розрахунків відповідач не спростував. Тож позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 17750,00 грн, що визначений у розрахунках заборгованості, є обґрунтованими. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за процентами, підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 3028,00 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved