Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 28327,80 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Також в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: 1 = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3:100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] (дата народження - [INFO] ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал». В обґрунтування позовних вимог вказав, що 15.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» відповідно було укладено електронний договір №7072439 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 6000 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 09.09.2024 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надав кредит в сумі 6000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач не виконав умови договору, не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 28327,80 грн., з яких 6000 грн. - сума кредиту, 9790,80 грн. -сума процентів за користування кредитом, 12537,00 грн. - сума процентів, що нараховані позивачем за 105 календарних днів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Судом встановлено, що 15.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір №7072439 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами договору сума кредиту складає 6000 грн.; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Згідно п. 2.1. договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до паспорта споживчого кредиту споживач підтвердив, що отримав інформацію про умовами кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування. Договір про надання споживчого кредиту №7072439 від 15.09.2023 року, паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А4759 15.09.2023 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та 15.09.2023 надало кредит в сумі 6000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на кредитну картку № [NUMBER] , що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 29.05.2024 року № 7/4987 про проведені успішні трансакції. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] емітована карта № [NUMBER] , на яку 15.09.2023 року зараховані кошти в сумі 6000 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.05.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №7072439 від 15.09.2023 року становила 15671,40 грн., з них в сумі 6000 грн. 00 коп. основний борг, 9671,40 грн. - сума процентів за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" (фактор) клієнт відступив фактору право грошової вимоги до боржників (п. 1.1. договору). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7072439 від 15.09.2023 року в сумі 15 790,80 грн., з них в сумі 6000 грн. 00 коп. основний борг, 9 790,80 грн. - сума процентів за користування кредитом. ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року. Відповідно до рішення єдиного учасника від 25.11.2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" змінив назву на ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал". Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" набувши згідно Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року право вимоги до боржника за договором №7072439, здійснив нарахування процентів за користування грошовими коштами в межах строку дії договору №7072439 за 105 календарних днів за період з 28.05.2024 року по 09.09.2024 року. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Договором. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому Кредиту в строки, передбачені Кредитним договором. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору про надання споживчого кредиту №7072439 від 15.09.2023 року заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду становила 28327,80 грн., з яких 6000 грн. - сума кредиту, 9790,80 грн. -сума процентів за користування кредитом, 12537,00 грн. - сума процентів, що нараховані позивачем. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за договором про надання споживчого кредиту № 7072439 від 15.09.2023 року заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 28327,80 грн., з яких 6000 грн. - сума кредиту, 9790,80 грн. - сума процентів за користування кредитом, 12537,00 грн. - сума процентів, що нараховані позивачем. Щодо вимог позивача в частині нараховування трьох процентів річних та інфляційних втрат у порядку, передбаченому положеннями ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Інфляційні втрати не відносяться до відсотків чи пені в розумінні ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Нарахування відсотків чи пені у порядку, передбаченому ч. 10 ст. 265 ЦПК України є правом суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 дійшла висновку, що норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість Відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України). Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу. Позивач не заявляв позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України. З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для застосування частин 10 та 11 ЦПК України, у зв`язку з чим вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати відповідача та стягує з нього на користь позивача 2422грн.40 коп. судового збору. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, що укладений позивачем із адвокатом Столітнім М.М., заявкою на виконання доручення до договору № 10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, що містити детальний перелік послуг та їх вартість, актом прийому-передачі виконаних робіт згідно договору № 10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат з надання правничої допомоги в сумі 10000 грн.

Outcome: partial