Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Кредит-Капітал» 27.04.2023 р. був укладений договір №95-МЛ за умовами якого, виходячи з тверджень позивача, ним набуто право вимоги до відповідача. За розрахунком заборгованості, доданим до позову, сума заборгованості за договором про споживчий кредит №82155036 від 18.12.2022 р. складає 12 570,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн. заборгованість за процентами та 570,00 грн. заборгованість за комісіями. Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст.76 80 ЦПК України, 18.12.2022 р. між відповідачем, який виступив позичальником, та кредитодавцем «Міолан» був укладений договір про споживчий кредит №8215036 про споживчий кредит. Платіжним дорученням №89381474 від 18.12.2022 р. кредитодавець перерахував кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. відповідачу. 24.04.2023 р. між ТОВ «Міолан» (кредитор) та ТОВ «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит. 06.12.2024 р. позивачем відповідачу було направлено претензію про сплату заборгованості, в якій позивач повідомив про зміну кредитора за договірними кредитними зобов`язаннями. Позивачем не надані докази вручення претензії відповідачу. Станом на дату ухвалення цього рішення ані позивачем, ані відповідачем не надані докази часткового бо повного погашення боргу. Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав позивача, як кредитора, та відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Дослідивши докази, надані в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов наступного висновку на підставі нижченаведеного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст. 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст.1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Судом встановлено, що 18.12.2022 р. між ТОВ «Міолан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №82150036, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, шляхом переказу на платіжну карту, зі сплатою процентів в сумі 1470,00 грн. за користування кредитом протягом пільгового періоду 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.01.2023 року (пункти 1.3.1), та нараховується за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2) 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.5.3 договору). Відповідно до п.1.3 Договору кредит надається загальним строком 105 днів з 18.12.2022 р. і складається з пільгового та поточного періодів. Даний факт підтверджується договором про споживчий кредит, який підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, паспортом позики, з детальним викладенням умов позики, який також підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором підтверджується платіжним дорученням 81365515 від 27.08.2022 р. 02.12.2022 р. між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема до відповідача. Отже, ТОВ «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до відповідача. Вказане підтверджується долученими позивачем до позовної заяви копією договору відступлення прав вимоги та додатками до нього у вигляді характеристик прав вимоги, переданих фактору та боржників за основними зобов`язаннями, актами приймання-передачі реєстрів боржників, платіжним дорученням про оплату коштів за право вимоги, розрахунками заборгованості. З урахуванням наведеного, на переконання суду, позивач надав належні та допустимі докази наявності між відповідачем та первісним кредитором договірних відносин з кредитування, а також переходу прав кредитора за вказаним вище кредитним договором та договором відступлення права вимоги. На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п. 1.5.1 кредитного договору зазначено, що комісія за надання кредиту - 570 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру відсотків за користування кредитом, оскільки таке право надано згідно ст. 625 ЦК України виключно щодо зменшення неустойки, а проценти за користування кредитом є платою за надання кредиту, а не мірою цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сторони, укладаючи договір на принципах свободи договору, визначили розмір відсотків за користування кредитом, і договір є обов`язковим до виконання, як то встановлено ст.629 ЦК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову на відповідача покладається судовий збір у сумі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved