Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

10.11.2025 позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17.11.2012 вона та відповідач зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що складений актовий запис №33. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо близько семи місяців, тривалий час не підтримують відносин, що характерні подружжю, спільне господарство не ведеться, подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам обох сторін. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2025 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін, призначене судове засідання для розгляду справи по суті, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Позивачка в судове засідання не прибула, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, однак звернулася із письмовим клопотанням про проведення судового розгляду за її відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, у встановлений судом строк відзиву не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк, про відкладення судового засідання чи проведення судового розгляду без його присутності, від відповідача не надходило. У зв`язку із відсутністю відомостей про зареєстрована місце проживання відповідача [PERSON] , виклик останнього здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до постанови КЦС ВС від 24.10.2024 в справі №752/8103/13-ц, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі №520/5386/15-ц). За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами СК України щодо розірвання шлюбу. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 17.11.2012 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що складений актовий запис №33. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, що вказано позивачкою та не спростовувалося відповідачем, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. За положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позов містить волевиявлення позивачки надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1, 2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції від 10.11.2025 позивачкою сплачено 1211,20 грн судового збору за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення, понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved