Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник ТОВ «Іннова Нова» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Нова» заборгованість за договором позики №8012150525 від 01 травня 2025 року в розмірі 26 760,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,20 грн. Представник позивача просив розглянути справу у відсутності сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Позов обґрунтовано тим, що 01 травня 2025 року ТОВ «Іннова Нова» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у позику №8012150525. Договір укладений в письмові формі у вигляді електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит (перераховано кредитні кошти) в сумі 6 000,00 грн. за реквізитами (на номер банківської карти), вказаними відповідачем. Відповідач не виконав умови Договору належним чином, жодного платежу на погашення заборгованості не здійснив. В зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка становить 26 760,00 грн. Тому, представник позивача просив стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: договір надання грошових коштів у кредит від 01 травня 2025 року № 8012150525, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, правила надання коштів та банківських металів у кредит, розрахунок заборгованості станом на 24 жовтня 2025 року, анкету клієнта, довідку ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 24 жовтня 2025 року № 16997 про перерахунок коштів [PERSON] , договір № 160523/1 від 16 травня 2023 року про надання послуг з приймання та переказу платежів, договір про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року № 06-05/2025, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність, виписка із ДР юридичних осіб. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в позові просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач будь-яких заяв не подавав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Витребувано в АТ КБ «Приват Банк» інформацію в емітента картки позичальника кредитних коштів щодо підтвердження переказу коштів та їх зарахування на банківську карту відповідача. Лист, що був надісланий відповідачу [PERSON] повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому, ухвалою суду від 02 грудня 2025 року судове засідання відклали, повідомили відповідача про розгляд справи в суді шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. Судом встановлено, що 01 травня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальність «Іннова Нова» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №8012150525 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора 2736. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит (перераховано кредитні кошти) в сумі 6 000,00 грн. строком на 360 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати проценти. Стандартна процентна ставка протягом перших 180 днів- 1%, з 181 дня по 360 день 0,87%. Річна процента ставка 356,49%. Реальна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29%. Комісія за надання кредиту 900,00 грн. Порядок повернення кредиту: 12 платежів кожні 30 днів. Факт переказу коштів відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 24 жовтня 2025 року № 16997 про перерахунок коштів [PERSON] . Крім цього, з листа АТ КБ «Приват банк» від 17 листопада 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . 01 травня 2025 року на дану карту було зараховано 6000,00 грн. Відповідач свого зобов`язання не виконав. Погашення заборгованості не здійснив. В зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем на суму 26 760,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 24 жовтня 2025 року заборгованість [PERSON] складає 26 760,00 грн. З яких 6 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8 760,00 грн. заборгованість за процентами, 12 000,00 грн. пеня. Що підтверджується матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні. Оцінка Суду Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з розділом 2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані ТОВ «Іннова Нова» докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення електронного кредитного договору з відповідачем. Оскільки такий договір містить електронний підпис відповідача з одноразовим ідентифікатором 2736, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договорів на погоджених умовах. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Водночас, відповідач [PERSON] відзив на позов та жодних доказів на спростування суми заборгованості у зазначеному розмірі не надав. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Нова» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн., заборгованості по процентам в розмірі 8 760,00 грн.. Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 12 000,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер. У цій справі кредитний договір № 8012150525 укладений між сторонами від 01 травня 2025 року. Тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за прострочення зобов`язань. Відтак, оскільки стягнення пені у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені в розмірі 12 000,00 грн. З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Нова» заборгованість за кредитним договором №8012150525 від 01 травня 2025 року у розмірі 14 760,00 грн, з яких: основний борг 6 000,00 грн., заборгованість по процентам 8 760,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 12 000,00 грн. необхідно відмовити. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач ТОВ «Іннова Нова» поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн. Оскільки, у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на суму 14 760,00 грн., що становить 55,16 % від заявленої позивачем суми 26 760,00 грн. (14 760,00 * 100 / 26 760,00= 55,16%), відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 1 336,20 грн. ( 2422,40 * 55,16 / 100 = 1 336,20).

Outcome: partial