Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності особі правовстановлюючого документа, де заінтересованою особою є: Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області. Посилається на те, що досягнувши 60-річного віку, звернулася до відділу обслуговування громадян №5 в м.Заставна Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, для призначення їй трудової пенсії, надавши для цього всі необхідні документи: паспорт громадянина України, трудову книжку колгоспника [NUMBER] , видану колгоспом Стасюка, трудову книжку від 24.08.1979 року, видану Чернівецьким виробничим взуттєвим об`єднанням, атестатом № [NUMBER] від 01.09.1979 року, виданим Чернівецьким виробничим взуттєвим об`єднанням. Зазначала, що при вивченні всіх наданих заявником документів, в деяких документах було виявлено відсутність дати та місця її народження, а також розбіжності в написанні її «по-батькові». Так в трудовій книжці колгоспника не вказано дату та місяць її народження, а вказаний тільки рік народження. У атестаті №2166 від 01.09.1979 року по батькові вказано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вказані помилки та розбіжності в документах є перешкодою для призначення пенсії та зарахування періоду трудової діяльності до загального трудового стажу. В зв`язку з відсутністю органів, які вчинили вищезазначені невірні та неповні записи, внести будь-які виправлення на сьогоднішній час неможливо, що змусило її звернутися до суду із даною заявою до суду. Просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника [NUMBER] , видану колгоспом Стасюка, трудової книжки від 24.08.1979 року, виданої Чернівецьким виробничим взуттєвим об`єднанням, атестату №2166 від 01.09.1979 року, виданого Чернівецьким виробничим взуттєвим об`єднанням. У судове засідання заявниця не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та про підтримання заявлених вимог у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, вирішення заяви залишено на розсуд суду. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] народилася [INFO] в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області, що стверджено копією паспорта [NUMBER] . Дівоче прізвище « [PERSON] » заявниця змінила на « [PERSON] » в зв`язку з укладенням шлюбу 25.11.1979 року з громадянином [PERSON] . З копії атестату № [NUMBER] виданого 01.09.1979 року (Чернівецьким виробничим взуттєвим об`єднанням) вбачається, що він виданий [PERSON] (по батькові закреслене і записано зверху « [PERSON] »). З копії трудової книжки від 24 серпня 1979 року вбачається, що вона видана на ім`я (російською) « [PERSON] », по-батькові закреслене і записано « [PERSON] ». На звороті титульної сторінки якої наявний запис «виправленому на « [PERSON] » вірити» та завірено підписом генерального директора ТзОВ «Акцент» та печаткою товариства. З копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] , вбачається, що вона видана на ім`я [PERSON] , 1961 року народження, однак запис не містить числа та місяця народження заявниці. З довідки №317 від 06.11.2025 року виданої виконкомом Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 14.11.1960 року є однією і тією ж особою, яка зареєстрована в [ADDRESS] Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З матеріалів справи вбачається, що встановлення належності правовстановлюючих документів заявниці необхідно для оформлення пенсії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6ст. 333 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Крім того, встановлено, що розбіжність в зазначенні прізвища та ініціалів заявника, яка виникла внаслідок некоректного перекладу з російської мови на українську, є об`єктивною перешкодою для вирішення питання про перерахунок пенсії. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що встановлення належності правовстановлюючих документів породжують для заявниці юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством непередбачено іншого порядку встановлення даних фактів, у зв`язку з чим остання немає іншої можливості встановити зазначені юридичні факти та отримати на їх підтвердження документи, які будуть юридично значимими для всіх установ та організацій на території України і за її межами, а також враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються із її заявою, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved