Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 223483 грн. 33 коп.. В обґрунтування позову зазначається, що 28.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено кредитний договір №11199827000 (далі Договір), за яким банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 33594 доларів США, що еквівалентно 169650 грн., строком з 28 серпня 2007р. по 28 серпня 2014р. з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,5% річних. Відповідно до положень зазначеного Договору та графіку погашення кредиту, відповідач зобов`язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. Виконання зобов`язань позичальника за Договором 3 забезпечується іпотекою нерухомого майна, а саме квартирою [ADDRESS] . Крім того, в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №13699 від 28.08.2007р., відповідно до умов якого, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань за даним договором, поручитель [PERSON] і [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості. У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного Договору та виникненням заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду щодо примусового стягнення заборгованості. Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 13 грудня 2010 р. по справі № 2-18/10 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11199827000 від 28.08.2007р. в загальній сумі 353632 грн. 64 коп. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» передало, а TOB «Кей-Колект» прийняло на платній основі права вимоги щодо погашення заборгованості на підставі низки кредитних договорів та договорів забезпечення. Також, на підставі цього Договору факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» і TOB «Кей-Колект» було укладено договір відступлення права вимоги за певною кількістю договорів іпотеки, до складу яких увійшли і кредитний договір укладений між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» № 11199827000 від 28.08.2007 року, договір поруки №13699 від 28.08.2007 р. укладений між [PERSON] ПАТ «УкрСиббанк» та іпотечний договір, укладений на забезпечення виконання кредитного договору. На сьогоднішній день відповідачами рішення Суду не виконано, заборгованість складає 353 632,64 грн., що підтверджується Довідкою про наявність непогашеної заборгованості, а тому позивач має право відповідно до ст. 625 ЦК України нарахувати та стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року. Відповідач у відзиві на позов, зазначив, що позов не визнає. У відзиві на позов відповідач окремо зазначив, що оскільки ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області відмовлено у заміні сторони у виконавчому провадженні, у видачі дублікату виконавчого листа та у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому позивач не вправі звертатись до суду із позовом в порядку статті 625 ЦК України через 13 років після набуття права вимоги за договором факторингу щодо боргів відповідача перед ПАТ «УкрСуббанк», тобто після спливу строків позовної давності встановлених законом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. 28.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено кредитний договір №11199827000 (далі Договір), за яким банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 33594 доларів США, що еквівалентно 169650 грн., строком з 28 серпня 2007р. по 28 серпня 2014р. з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,5% річних. Виконання зобов`язань позичальника за Договором абезпечується іпотекою нерухомого майна, а саме квартирою [ADDRESS] . Крім того, в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №13699 від 28.08.2007р., відповідно до умов якого, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань за даним договором, поручитель [PERSON] і [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості. Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 13 грудня 2010 року в справі № 2-18/10 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11216365000 від 14.09.2007р. в загальній сумі 624067 грн. 78 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11213460000 від 11.09.2007р. в загальній сумі 222308 грн. 37 коп. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11199827000 від 28.08.2007р. в загальній сумі 353632 грн. 64 коп.. 23 серпня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» було отримано виконавчі листі для звернення щодо примусового виконання рішення суду. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1, за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідачів за договором кредитування №11199827000 від 28.08.2007р. в загальній сумі 353632 грн. 64 коп.. У серпні 2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, як правонаступник ПАТ «Укрсиббанк» щодо правовідносин з приводу стягнення боргу з відповідачів за кредитним договором №11199827000 від 28.08.2007р. в загальній сумі 353632 грн. 64 коп. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 04 листопада 2015 року (справа № 516/199/15-ц) в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено. Також відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Ухвала набрала законної сили. У грудні 2016 року ТОВ «Кей-Колект» вдруге звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 02 березня 2017 року (справа № 516/239/16-ц) відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження, про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Ухвала набрала законної сили. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом із тим, у постанові від 06 березня 2019 року у справі №757/44680/15-ц Об`єднана палата Касаційного цивільного суду виснувала, що «натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку». З долучених до матеріалів справи доказів слідує, що позивачем вичерпано судові засоби захисту свого права, а отже воно не може бути захищене у судовому порядку. Вказане свідчить про те, що правовідносини між сторонами трансформувались у натуральне зобов`язання. Оскільки положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню у натуральних зобов`язаннях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed