Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] , звернувся в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а саме: що він [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в с. Бондурівка Вінницького (колишнього Немирівського) району Вінницької області. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Спадкоємцем за законом майна його покійної матері на день її смерті являвся лише він [PERSON] . Відповідно до ст. 1265 Цивільного Кодексу України він має право на спадкування майна, що належало його покійній матері та він являється єдиним спадкоємцем. До дня смерті матері він проживав без реєстрації, за адресою [ADDRESS] , вони вели спільне господарство та мали спільний побут. В подальшому після смерті матері він продовжує проживати у вище наведеному будинку та доглядати за будинком, проводити ремонт в будинку сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку біля будинку. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 УК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строк, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Маючи намір оформити спадщину [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Вінницького (колишнього Немирівського) районного нотаріального округу Вінницької обасті де йому повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, а також вказаног на вимоги ст.ст.1268,1269,1270,1272 ЦК України, якими передбачено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. На час смерті матері [PERSON] , він постійно проживав разом з нею за однією адресою та здійснював за матір`ю догляд у зв`язку з її захворюванням, тому вважав себе таким, що спадщину прийняв. На даний час він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки він з матір`ю були зареєстровані за різними адресами. Ухвалою судді від 31.10.2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника адвокат Нечепуренко Г.І., вимоги заяви підтримав та просить її задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Немирівської міської ради та прийняти рішення на власний розсуд. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що проживають по сусідстві з заявником та підтвердили той факт, що померла мати заявника [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в с. Бондурівка Вінницького (колишнього Немирівського) району Вінницької області, син [PERSON] проживав разом з нею. Проводив похорони. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч.1 ст.315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Бондурівка Вінницького (колишнього Немирівського) Вінницької області померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть 23 грудня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 14). З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявника про те, що він позбавлений можливості в позасудовому порядку довести факт прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне майно яке підлягає державній реєстрації, в силу вимог ч.1ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що [PERSON] , постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент її смерті, за адресою с. Бондурівка Вінницького (колишнього Немирівського) району Вінницької області. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] , обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved