Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до анкети-заяви №б/н від 17.12.2024 АТ «Акцент-Банк» надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості. Проте відповідач перестав виконувати належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 101 433,87 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2024 у розмірі 101 433,87 грн, з яких: 85 000,42 грн. заборгованість за кредитом; 15 883,45 грн. заборгованість по відсоткам; 550,00 грн пеня; та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання 20.11.2025 та 18.12.2025 не з`явилася, будучи повідомленою про час та дату судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу реєстрації, відзив на позов не надала, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата відсотків, пені. Предметом позову стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 85 0000,42 грн, відсотками у розмірі 15 883,45 грн та пенею в сумі 550,00 грн. Щодо укладання кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Встановлено, що 17.12.2024 між АТ «А-Банк» та [PERSON] підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.9, 10-11). Відповідно до анкети-заяви №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, при укладенні договору відповідач погодився на запропоновані банком умови кредитування, підписавши анкету-заяву від 17.12.2024. Отже, сторони у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору. Отримання та користування кредитом підтверджується розрахунком заборгованості за договором, випискою по картці, в якій відображено рух коштів, зокрема, як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту (а.с.8, 15-17). Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами, отримання відповідачем коштів та користування кредитом є доведеним. Щодо заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом. Відповідно до довідки АТ «А-Банк» відповідачу відкритий рахунок № [NUMBER] та видані картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.18). Позивачем 17.12.2024 встановлено [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 1 000 грн, та збільшений до 85 000,00 грн, що підтверджується довідкою за лімітами (зв.а.с.17). Відповідно до п.7 заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 17.12.2024 пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць (40,8% річних) (а.с.10-11). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 17.12.2024 за [PERSON] станом на 21.10.2025 рахується заборгованість у загальному розмірі 101 433,87 грн, з яких: 85 000,42 грн. заборгованість за кредитом; 15 883,45 грн. заборгованість по відсоткам; 550,00 грн штраф (а.с.8). Доказів погашення кредиту та контразрахунків заборгованості суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, відповідач допустив просторочення по кредиту, а тому позивач набув право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо нарахування пені. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 17.12.2024 вбачається, що з 01.05.2025 по 19.10.2025 нарахований штраф у розмірі 550,00 грн (зв.а.с.8). Тоді як, у позові зазначено про заборгованість по пені у розмірі 550,00 грн. Частиною 2 статті 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває. За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Таким чином, нарахування штрафних санкцій відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 000,42 грн, та за відсотками у розмірі 15 883,45 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають до задоволення. В решті позовних вимог слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.1). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 101 433,87 грн, позов задоволений на суму 100 883,87 грн, тобто на 99,46%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 2 409,32 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial