Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2022 між ним та КС «Експрес Кредит Юніон Україна» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 65/01-22/В1, за умовами якого позивач вніс грошові кошти до КС «Експрес Кредит Юніон Україна» у розмірі 900125,30 грн на строк до 01.11.2022 з виплатою процентів. Вказує, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, оскільки переказав на депозитний рахунок відповідача вказані кошти. Однак відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання не виконав, порушив умови договору. Зазначає, що 01.11.2022 прибув до відділення № 1 КС «Експрес Кредит Юніон Україна», що у м.Льввоі на вул.Б.Хмельницького, 10 з метою отримання вкладу, однак відділення було зачинено. Він неодноразово звертався до відповідача усно та у колективних зверненням вкладників з проханням про повернення коштів вкладу та виплату процентів, але вказані звернення залишились без реагування, що стало причиною звернення до суду. При цьому, відповідачем також нараховувались відсотки за користування вкладом. Розмір таких відсотків за період з 31.01.2022 до 31.10.2022 становить 84463,24 грн, котрий також не виплачений позивачу. Просить стягнути з кредитної спілки «Експрес кредит юніон Україна» на його користь заборгованість за договором про залучення строкового внеску (вкладу) в розмірі 900125,30 грн, відсотки в розмірі 84463,24 грн, інфляційні втрати в розмірі 169223,55 грн, 3% річних в розмірі 20270,53 грн, упущену вигоду за період з 01.11.2022 по 31.07.2025 в розмірі 338528,72 грн, судові витрати покласти на відповідача. Також унаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором позивачу завдана і моральна шкода, оскільки позивач як член кредитної спілки позбавлений можливості вільно користуватись матеріальними ресурсами, в тому числі використовувати їх для підтримання стану здоров`я. Моральна шкода позивача полягає у душевних стражданнях, втраті душевного спокою, постійному хвилюванні, необхідності позики у знайомих та родичів, а також у додаткових зусиллях і часі для нормалізації життєвих зв`язків, а тому визначив завдану йому відповідачем моральну шкоду в розмірі 100 000 грн, яку просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою від 12.09.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом представника відповідача) та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 31.10.2025 закрите підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За згодою позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом з`ясовано, що між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Експрес кредит юніон Україна» 31 січня 2022 року укладено договір №65/01-22/В1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач зробив внесок на депозитний рахунок спілки грошові кошти в сумі 900125,30 грн з процентною ставкою за вкладом в розмірі 12,5% річних, з виплатою процентів в день повернення вкладу і сума вкладу збільшується на суму нарахованих процентів і з 1-го числа кожного місяця проценти, що нараховані на вклад приєднуються до суми вкладу (п.1.3, п.2.5, п.2.7.3, п.2.10 договору). Згідно п. 1.4 договору, даний договір передбачає пролонгацію за законом (п.8.3 договору). Нарахування процентів за договором відбувається за фактичну кількість днів користування спілкою вкладом члена КС. Нарахування процентів починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у спілку та закінчується в день, що передує дню повернення вкладу по закінченні строку договору чи з інших підставі. В день повернення вкладу проценти не нараховуються. (п. 2.3. договору). Згідно п. 2.7 договору з настанням терміну повернення вкладу, вклад повертається члену КС разом із нарахованими, але не виплаченими процентами, відповідно до п. 2.10. договору. Згідно з п. 3.1.1 договору член кредитної спілки зобов`язується здійснити вклад до спілки в порядку, визначеному п. 2.1 договору. При цьому відповідно до п. 3.2.8 договору спілка зобов`язана повернути вклад та нараховані проценти за вкладом по закінченню строку вкладу. Положення п. 8.3, 8.3.1 договору визначають порядок пролонгації договору. Так, якщо член кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового вкладу у зв`язку з закінченням строку в день повернення вкладу (п. 1.2.2), то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах вкладу на вимогу зі ставкою, яка діє на день повернення вкладу. Інформації щодо діючих процентних ставок за видами договорів розміщується на сайті спілки. Продовження строку вкладу є багаторазовим і здійснюється без оформлення додаткових договорів до даного договору. Як з`ясовано судом, на виконання умов договору [PERSON] вніс кошти в національній валюті, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 313 від 31.01.2022, спілкою прийнято від позивача гроші в загальній сумі 900125,30 грн. Як вбачається із заяви [PERSON] , адресованої КС «Експрес кредит юніон Україна», позивач 13 вересня 2023 року звертався із вимогою про повернення вкладу та виплати нарахованих, але не виплачених процентів за вкладом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 у справі №121/11524/17. За змістом частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно з частиною 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин 1, 5 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі - Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абзацу 2 частини 2 Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках. Як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 1 статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, не повернув [PERSON] внесений ним вклад, а тому, вказану суму слід стягнути в судовому порядку. Стосовно розрахунку, наданого позивачем щодо нарахування відсотків за договором, наданим позивачем, то суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений 31.01.2022, тобто виплата відсотків за цим вкладом підлягає за період з 31 січня 2022 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 84463,24 грн ((900125,30 х 0,125% = 112515,66 грн відсотки за рік, 112515,66 грн : 365 днів у році = 308,26 грн відсотків за день, 308,26 грн х 274 дні = 84463,24 грн). Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, то суд вважає такий розрахунок арифметично правильним, натомість відповідач не спростував вказаного розрахунку, порушень нарахування відсотків судом не встановлено. Щодо відшкодування позивачу упущеної вигоди суд зазначає таке. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20. Суд вважає доведеним факт вчинення відповідачем протиправних дій щодо майна грошових коштів позивача, а саме незаконне та безпідставне заволодіння грошовими коштами позивача та не виплати йому процентів. Водночас, відповідно до змісту наведених вище норм Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають саме реальні збитки, тобто фактична сума упущеної вигоди, яких [PERSON] зазнав у зв`язку із протиправними діями кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна». Реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи. І саме на позивача покладений обов`язок довести розмір збитків, тобто їх реальний фактичний обсяг, заподіяних йому протиправними діями відповідача. При цьому, позивач повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц. При цьому, відповідно до норм ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Також відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення. Проте, всупереч наведеним вище вимогам процесуального закону у справі, що розглядається, доводи [PERSON] та установлені судом обставини, не дають підстав вважати про доведеність позивачем наявності завданих відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди, а також розміру такої шкоди. Так, на підтвердження розміру втраченої вигоди [PERSON] надав суду розрахунок в період з 01 листопада 2022 року по 30 липня 2022 року в розмірі 338528,72 грн. Однак, суд не бере до уваги цього розрахунку втраченої вигоди як неналежний доказ, оскільки такий з відкритих джерел має орієнтовний і припущений характер, не свідчить про реальність отримання доходу і не може вважатися належним доказом упущеної вигоди відповідно до статей 7678 ЦПК України. Враховуючи наведені вище обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] до кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна» про стягнення упущеної вигоди є необґрунтованою і недоведеною, а тому у задоволенні такої слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). При визначені розміру моральної шкоди суд виходить з підтвердженого факту невиконання з боку відповідача взятих на себе зобов`язань, що призвело до позбавлення позивача як члена кредитної спілки можливостей вільного використання власних матеріальних ресурсів. Враховуючи характер правопорушення, вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача 2000 грн у відшкодування моральної шкоди. Таким чином, дослідивши вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна» на користь [PERSON] грошових коштів за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 65/01-22/В1 від 31.01.2022 в розмірі 900 125,30 грн, нараховані, але не виплачені відсотки в розмірі 84463,24 грн, 3 % річних за період прострочення з 31.01.2022 по 31.10.2022 в розмірі 20270,53 грн, інфляційні нарахування за період з 31.01.2022 по 31.10.2022 в розмірі 169223,55 грн, моральну шкоду в розмірі 2000 грн, а всього в розмірі 1 176 082,62 грн, у відшкодування упущеної вигоди в розмірі 338528,72 грн відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Отже, виходячи з ціни позову, позов задоволено частково у сумі 1176082,62 грн, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати в розмірі 11760,83 грн. На підставі ст. 10, 23 Закону України «Про кредитні спілки», ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 11, 50, 525, 52, 52, 53, 610, 611, 621, 627, 629, 638, 1058, 1059, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: partial