Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У вересні 2025 року позивач до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її сина - [PERSON] , [INFO] . На сьогодні син є повнолітньою особою та продовжує навчання у Сумському національному аграрному університеті. Син проживає з матір`ю та перебуває на її повному забезпеченні. Можливості працевлаштуватися він не має. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до закінчення навчання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.12.2025 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить справу розглядати без його участі, позов підтримує. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що сторони з 26.07.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 30.09.2013 року у справі № 591/6647/13-ц (а.с.9). Мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] (а.с.10). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 27.09.2021 син сторін зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с.8). На даний час син сторін є повнолітнім. З 02.09.2024 року навчається в Сумському національному аграрному університеті за рахунок коштів державного (регіонального) бюджету. Термін навчання з 02.09.2024 р. по 30.06.2028 р. (а.с. 11). Наведені обставини не заперечувались та не оспорювались сторонами. За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання сина як на повнолітню дитину на період навчання, буде розумним, достатнім і відповідатиме її інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 05 вересня 2025 року, та на час його навчання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved