Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

16 червня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 7 грудня 2022 року відповідач [PERSON] позичив у позивача кошти в сумі 60000 грн., які зобов`язувався повернути до 07.03.2023 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку. Проте до цього часу відповідач не виконав взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання, хоча позивач неодноразово спілкувався з ним з приводу повернення коштів. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка по0ичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 60000 грн. 07.12.2022 року. Відповідно до боргової розписки від 07.12.2022 року відповідач зобов`язувався повернути позивачу борг сумі 60000 грн. у строк до 07.03.2023 року. Та обставина, що оригінал розписки і досі перебуває у позивача, що свідчить про те, що відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув позивачеві - позикодавцю, його борг. І змісту укладеного між сторонами договору позики (боргової розписки) вбачається , що сторонами невизначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин розмір відсотків слід обраховувати виходячи із розміру облікової ставки НБУ, за обрахунком позивача проценти за позикою від 07.12.2022 року складають 26899,74 грн. Крім того вказує, що в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачу заподіяні збитки внаслідок інфляції у розмірі 12755, 81 грн., а також розмір трьох процентів річних від простроченої суми 60000 грн. за період з 07.03.2023 року (перший день прострочки) по 13.06.2025 року (день звернення до суду) складає 4093,15 грн., згідно наступного розрахунку (60000 грн.(сума боргу)х3(%)х830 (днів)/ 365(кількість днів у році) =4093,15 грн.). У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 103748,70 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року по вказані позовній заяві було визначеного головуючим суддею суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2025 року продовжено підготовче провадження по справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому надав до суду заяву у якій просив розгляд провести за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України є повідомленим належним чином. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 60000грн., які зобов`язався повернути до 07.03.2023 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується його борговою розпискою від 07.12.2022 року. До 07.03.2023 р. та після звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернув позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачем позику не повернуто, то позовні вимоги в частині стягнення суми позики у розмірі 60000 грн. за борговою розпискою від 07 грудня 2022 року Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Позивачем проведено нарахування процентів відповідно до ст.1048 ЦК України, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України за період з 02.12.2022 р. по 13.06.2025р. в сумі 26899,74 грн. Проте, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Договором позики від 07.12.2022 р. сторони передбачили строк повернення грошових коштів до 07.03.2023 р. Отже, правомірним є нарахування відсотків на суму 60000 грн. за період з 07.12.2022 р. до 07.03.2023 р., що становить 3698,63 грн. В іншій частині (з 08.03.2023 р. по13.06.2025р.) позовні вимоги є безпідставні і до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання відповідачем, позивач відповідно до частини другої статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати 12755,81 грн. за період з серпня 2022 року по травень 2025 року та 3% річних за період з 07.03.2023 року (перший день прострочки) по 13.06.2025 року (день звернення до суду) в сумі 4093,15 грн. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який триває і на даний час. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають не підлягають до задоволення. Стороною відповідача не було подано суду доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань, та свого розрахунку, який би спростовував розрахунок заборгованості поданий позивачем в частині задоволеного позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача, слід стягнути 60000 грн. заборгованості за договором позики від 07.12.2022 року, проценти в сумі 3698,63 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 743,72 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial