Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернулася [PERSON] з позовом до Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] померла її мати, спадкодавець за заповітом. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 59 га та 1,80 га. Позивач, як спадкоємець після смерті матері, не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку, оскільки вважала, що наявність заповіту від імені матері на її користь свідчить про прийняття нею спадщини. Коли позивач 19.11.2025 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то отримали відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. Ухвалою суду від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.12.2025. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити повністю. Представник Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області в підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До початку підготовчого засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 7, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 28.10.2025 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с.3). Родинні відносини між позивачем та покійною [PERSON] , а саме, покійна була її матір`ю, підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане повторно 17.03.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області (післяшлюбне прізвище « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 28.10.2025) (а.с.9,11). Згідно з копії заповіту, який був посвідчений 29.01.2020 в.о. старости Бобрицького старостинського округу Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Нагорнюком А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1, [PERSON] заповіла [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Бобрицького старостинського округу Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, площею 2,59 га, кадастровий номер 1821781000:03:000:0020, площею 1,80 га, кадастровий номер 1821781000:03:000:0080, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 737087 виданого 20.04.2006 Ємільчинським райвідділом земельних ресурсів (а.с.8). Зі змісту копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №737087 від 20.04.2006 вбачається, що [PERSON] належить право власності на земельну ділянку загальною площею 3,58 га (земельна ділянка площею 2,59 га, кадастровий номер 1821781000:03:000:0020, площею 1,80 га, кадастровий номер 1821781000:03:000:0080) на території Бобрицької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13, 13 на звороті). З копії довідки Усолусівського старостинського округу Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 14.05.2024 за № 141 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П. від 19.11.2025 за № 160/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (а.с.14). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не подала, оскільки вважала, що наявність заповіту на її ім`я, свідчить про прийняття нею спадщини. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved