Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якої діяв представник [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . За життя, 27 лютого 2024 року [PERSON] склав заповіт за № 06, яким на випадок своєї смерті заповів на користь [PERSON] , все своє майно. [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 1975 року по день смерті [INFO] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Спадкоємців які мають право на обов`язкову частку в спадщині згідно ст.1241 та пережившого подружжя немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літер «А» загальною площе 77,60 кв.м., житлова площа 53,10 кв.м.: ганом «а2» площею 6,30 кв.м.: котельня літер «Б» площею 10,50 кв.м. : літня кухня літер «В» площею 66,90 кв.м. : сарай літер «Г» площею 45,50 кв.м.: сарай літер «Д» площею 10,60 кв.м. вбиральня літер «Е» площею 1,80 кв.м. : сарай літер «Є» площею 27,60 кв.м.: літня кухня літер «Ж» площею 28,30 кв.м. : гараж літер «И» площею 30,50 кв.м. : погріб площею 15,80 кв.м. : криниця №1 : ворота №2: огорожа №3: вигрібна яма №4. [PERSON] у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак постановою нотаріуса № 92/02-31 від 26.09.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , через те що не подала до нотаріуса правовстановлюючих документів, які підтверджують належність спадкодавцеві права власності на зазначене вище нерухоме майно. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька право власності на житловий будинок з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, проте від її імені діяв представник [PERSON] який подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та у відсутності позивача. Вказав що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач на призначені судові засідання явку свого представника не забезпечив, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача, також вказав, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України справу було розглянуто у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, всебічно та повноцінно дослідивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [INFO] помер батько заявниці, [PERSON] у віці 76 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 11.07.2024 року За життя 27 лютого 2024 року [PERSON] , склав заповіт, посвідчений Григоршиця Д.Г. секретарем Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі за № 06, яким на випадок своєї смерті заповів на користь [PERSON] , все своє майно, яке на день смерті їй буде належати, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те що їй буде належати на день смерті і на що за законом буде мати право, який на час відкриття спадщини не змінений і не скасований. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , літер «А» загальною площе 77,60 кв.м., житлова площа 53,10 кв.м.: ганом «а2» площею 6,30 кв.м.: котельня літер «Б» площею 10,50 кв.м. : літня кухня літер «В» площею 66,90 кв.м. : сарай літер «Г» площею 45,50 кв.м.: сарай літер «Д» площею 10,60 кв.м. вбиральня літер «Е» площею 1,80 кв.м. : сарай літер «Є» площею 27,60 кв.м.: літня кухня літер «Ж» площею 28,30 кв.м. : гараж літер «И» площею 30,50 кв.м. : погріб площею 15,80 кв.м. : криниця №1 : ворота №2: огорожа №3: вигрібна яма №4. Дані обставини підтверджуються також дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи заведеної відносно спадкового майна спадкодавця. Згідно даних технічного паспорту виготовленого 30.07.2025 року виданий [PERSON] житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , а саме: літер «А» загальною площе 77,60 кв.м., житлова площа 53,10 кв.м.: ганом «а2» площею 6,30 кв.м.: котельня літер «Б» площею 10,50 кв.м. : літня кухня літер «В» площею 66,90 кв.м. : сарай літер «Г» площею 45,50 кв.м.: сарай літер «Д» площею 10,60 кв.м. вбиральня літер «Е» площею 1,80 кв.м. : сарай літер «Є» площею 27,60 кв.м.: літня кухня літер «Ж» площею 28,30 кв.м. : гараж літер «И» площею 30,50 кв.м. : погріб площею 15,80 кв.м. : криниця №1 : ворота №2: огорожа №3: вигрібна яма №4. [PERSON] у визначений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою № 92/02-31 від 26.09.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , через те що не подала до нотаріуса правовстановлюючих документів, які підтверджують належність спадкодавцеві права власності на зазначене вище нерухоме майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006 (провадження № 61-5088св18), від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц (провадження № 61-22570св18). Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст.1233 та 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З 1992 року в України почав діяти Закон України «Про власність», який визначив поняття приватної власності та способи його набуття, також почала діяти нова редакція ЦК УРСР. Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплених в абзаці 2 п.6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», необхідно розмежовування права на спадщину як майнового права (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна, тобто спадкоємець у будь-якому разі не позбавляється права на спадщину, навіть за умови відсутності на неї правовстановлюючих документів, при цьому необхідно обрати правильний спосіб захисту права спадкоємця, в тому числі шляхом звернення до суду не з позовом про визнання права власності на спадщину, а з позовом про визнання права на спадщину, після чого, в разі наявного відповідного рішення суду, такий спадкоємець набуває права на спадщину та можливості узаконити таке будівництво, в тому числі з використанням так званої «будівельної амністії», що на даний час передбачено Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92-VIII та наказом Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт». Зазначені об`єкти нерухомості збудовано в період з 1992 по 2015 роки, тобто в період дії так званої «будівельної амністії», що дає можливість, за спрощеною процедурою, без додаткових експертиз та дозволів, легалізувати вже зведений житловий, садовий або дачний будинок, а також прибудови до нього чи господарські споруди поряд з будинком. Правовий режим «будівельної амністії» визначено «Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт», затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, буді вництва та житлово-комунального господарства України 03 липня 2018 року № 158 з останніми змінами та доповненнями (далі Порядок). Цей Порядок, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року. Саме до такої категорії належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в за адресою [ADDRESS] , 1975 року будівництва. Відповідно до п.5 Порядку технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження. Згідно з п.1. Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 488 технічна інвентаризація проводиться з метою визначення складу, фактичної площі, об`єму, технічного стану та/або змін зазначених характеристик за певний період часу із виготовленням відповідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта). Власне видача технічного паспорта на такий об`єкт будівництва і є результатом технічної інвентаризації та доказом позитивного технічного обстеження об`єкту нерухомості. В такому разі будь-яких додаткових експертиз проводити не потрібно. До позовної заяви додана копія технічного паспорта на житловий будинок та Витяг із Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва із зазначенням даних щодо технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу від 30.07.2025 року. Реєстраційний номер ТІ01:8367-3484-6658-287. Будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, позивач являється спадкоємцем після смерті батька, та має право на спадкування. Тому, зважаючи на те, що інших спадкоємців, передбачених ст.1241 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] немає, а за життя заповів на користь [PERSON] , все своє майно та все на що за законом буде мати право, а позивач своєчасно отримав спадщину, а померлий за життя не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок, через що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із цим суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів і підстав для задоволення в судовому порядку вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем

Outcome: approved