Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

До суду звернувся заявник [PERSON] із заявою про визнання особи недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки і призначення опікуна. Свою заяву, обґрунтовуєтим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (надалі Заявник). [PERSON] має психічне захворювання, хворіє з 2005 року з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, базперервний тип перебігу, галюцинаторнопараноїдний синдром, ремісія «С», виражений змішаний тип дефекту F 20.00. Наразі [PERSON] не може самостійно забезпечити собі нормальне життя і самообслуговування, має обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, а тому постійно потребує стороннього догляду і опіки через свій стан здоров`я. Унаслідок психічної хвороби вона не може висловлювати свої думки, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. На даний час єдиним, хто може здійснювати обов`язки опікуна є її син Заявник, який відповідає усім вимогам опікуна. Заявник проживає зі своєю матір`ю, утримує та здійснює за нею догляд, інші члени родини не мають можливість здійснювати повноваження. На підставі викладеного, просить визнати [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) - недієздатною. Встановити опікуна над недієздатною [PERSON] , та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 20.08.2024 відкрито провадження по даній справі (Т.1, а.с. 27). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 16.12.2024 було призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено (Т.1, а.с. 215-216). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 02.07.2025 провадження у справі відновлено (а.с. 214). Заявник [PERSON] 13.09.1997 року та його представник [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення, які фактично відповідають змісту позовної заяви, заяву просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Базилевська Т.І. підтримала заяву та просила її задовольнити визнати недієздатною [PERSON] та призначити їй опікуна [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] спільне господарство не ведуть, крім того переніс інфаркт та сам потребує догляду, що позбавляє його можливості виконувати обов`язки опікуна. Звінтересована особа [PERSON] , яка є донькою [PERSON] надіслала пояснення відповідно до яких зазначила, що має посвідку на проживання в іншій кераїні (Швейцарії), повертатися не збирається, зараз перебуваєв стані вагітності, про що надала відповідну довідку. З огляду на викладене зазначила, що не бажає виконувати обов`язки опікуна. Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників процесу вважає, що остання є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з посвідки на постійне проживання [PERSON] [INFO] приїхала з Росії в 2003 році. та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 13 травня 2004 року (а.с.6-7). Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 30.05.1990 серії [NUMBER] відділом реєстрації актів громадського стану Самарської районної ради [PERSON] є матір`ю [PERSON] . (а.с. 8). Згідно з довідкою № 2553 від 21.06.2024 року прго склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою : [ADDRESS] зареєстровані наструпні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9 на звороті). З довідки про доходи від 17.06.2024 року № 24-13 вбачається, що [PERSON] працює в СП з ІІ ТОВ "Мефферт Ганза Фарбен" та отримує заробітню плату (а.с.10). Крім того, вказаним підприємством надано позитивну характиристику на заявника (а.с.11). Згідно із довідкою ЛКК про те, що стан здоров`я [PERSON] дозволяє надавати соціальні послуги постійно за матірю ( [PERSON] [INFO] ), довічно (а.с.11). Як вбачається з довідок наданих КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінична лікарня з надання психіатричної допомоги" від 17.06.2024 № 5621 та № 4529 відповідно [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не значиться". (а.с. 11 на звороті та 12). Відповідно до витягу надоного Міністерством внутрішніх справ України з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей видно, шо [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває 9а.с. 12 на звороті). [PERSON] [INFO] відповідно до довідки наданої [PERSON] 01.07.2004 року отримала статус S та перебуває в Швейцарії (а.с. 15). Відповідно до інформації № 206/4160/24/9042/2024 від 03.10.2024 наданої Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України [PERSON] перетнула кордон з Україною 09.06.2024 року та до цього часу на територію України не поверталася (а.с.60). На виконання ухвали Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16.12.2024 Дніпровською філією СЕ ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» надано висновок судово-психіатричного експерта № 265-ц від 18.07.2025, яким визначено, що [PERSON] [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії паранодальної, вираженого змішаного типу дефекту. За своїм психічним станом в теперішній час іспитована не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.238-240). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов особи над яким встановлюється опіка від 23.10.2025, проведеного за участі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що обстеження здійснюється за адресою: [ADDRESS] , в ході якого виявлено, що санітарний стан умов проживання задовільний, матеріальні-побутові умови забезпечуються [PERSON] під час догляду за [PERSON] , установлено факт здійснення опіки [PERSON] над [PERSON] . Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.10.2025 року [PERSON] переніс ГПМК по типу інфаркту ГМ в ЛМА з правобічним геміпарезом на тлі ГХ 3 ст. з порушення ходи (паралітична хода). Оргіанічне ураження ГМ з емоційно-лабільними розладами. Астенічний синдром. ІХС,кардіосклероз дифузний,СН ПА ФК 3 .Хворіє на Гіпертонічну хворобу впродовж 10років. 13.08.2022р. переніс ГПМК за ішемічним типом у ЛСМА на тлі ГХ Шст..Був пролікован в неврологічному відділені КНП "КЛШМД" ДОР.пройшов курс реабілітації в КНП "МКЛН" неврологічному відділенні, а згодом в КП "ДБКЛ з надання психіатричної допомоги" ДОР у віділенні реабілітації. Стан тяжкий незадовільний. Щороку лікується стаціонарно та амбулаторно. Потребує сторонньої допомоги при виконанні гігієничних процедур одяганню, прийому їжі. За станом здоров?я не може виконувати обов?язки опікуна. З наданих в судовому засіданні пояснень [PERSON] встановлено, що вона має захворювання шизофренію, зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , але спільного господарства вони не ведуть. Шлюб між ними не розірваний, але вони майже спілкуються. ЇЇ чоловік хворі. Її син [PERSON] доглядає постійно за нею не піклується. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В свою чергу недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Відтак, визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може. Так, визнання фізичної особи недієздатною є по суті правовим оформленням змін психіки людини як явища, що виражає прояв сил природи незалежно від дій та усвідомлення особи. Головним завдання суду при визнанні особи недієздатною є констатувати це явище та оцінити його з правової точки зору, тобто задовольнити заяву про визнання особи недієздатною чи відхилити таку заяву. Відтак, враховуючи встановлені та наведені вище обставини, заслухавши заявника, представника органу, захисників адвокатів, особу відносно якої вирішується заява, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги заявника в частині визнання особи недієздатною [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна, суд зазначає наступне. Відповідно ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. У відповідності дост. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до подання В.о. голови Лівобережної адміністрації Дніпропетровської міської ради Козлової О. від 07.11.2025 під № 6/12-249 про доцільність призначення опікуном, вважається доцільним призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] [INFO] (а.п.133-135). Окрім того, опікунською радою надано висновок, відповідно до якого у разі визнання судом недієздатною [PERSON] 18.12.1963, опікунська рада з питань захисту прав повнолітніх осіб які потребують опіки та піклування над недієздатними особами та особами дієздатність яких обмежена при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради вважає, рекомендувати органу опіки та піклування над недієздатними особами та особами дієздатність яких обмежена при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської встановити опіку та призначити опікуном над нею ( [PERSON] [INFO] ), її сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, слід зазначити, що опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Щодо визнання недієздатною громадянку російської федерації Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки,як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (частина перша статті 26 Конституції України). В ЦК України відсутні норми, які б вказували на обмеження, заборони чи інші особливості участі в приватних відносинах тієї фізичної особи, яка є іноземцем. Гарантована Конституцією України рівність усіх людей у їхніх правах і свободах означає потребу забезпечення їм рівних юридичних можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод (абзац п`ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012). У статті 24 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР вказано: 1. У справах про визнання особи обмежено дієздатною або недієздатною, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 3 цієї статті, компетентним є суд Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. 2. У випадку, якщо суду однієї Договірної Сторони стануть відомі підстави визнання обмежено дієздатною або недієздатною особи, яка проживає на її території і яка є громадянином іншої Договірної Сторони, він повідомить про це суд Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. 3. Якщо суд Договірної Сторони, що був повідомлений про підстави для визнання обмежено дієздатною або недієздатною, протягом трьох місяців не почне справу або не повідомить свою думку, справа про визнання обмежено дієздатною або недієздатною буде розглядати суд тієї Договірної Сторони, на території якої цей громадянин має місце проживання. Рішення про визнання особи обмежено дієздатною або недієздатною спрямовується компетентному суду Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон). 22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності. Закон передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2). Щодо зупинення дії Мінської конвенції та Протоколу Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. Отже, з урахуванням вищенаведеного, вважаю, що відсутня необхідність повідомляти про розгляд справи про визнання особи недієздатною Сторону, договірні відносини з якою зупинено. З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність встановлення над [PERSON] [INFO] опіки та призначення опікуном [PERSON] , [INFO] . З урахуванням вимог ч. 6ст. 300 ЦПК України суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. При цьому слід роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] [INFO] недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення визначеного судом строку дії даного рішення.

Outcome: approved