Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

03.11.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 09 грудня 2016 року, про що зроблений відповідний запис № 05, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, почуття любові, поваги один до одного, та інших поглядів на сімейні вiдносини та сімейні обов`язки. Протягом тривалого періоду сiмейне життя поступового погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, фактично сім`я перестала існувати. Тому вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні вiдносини немає потреби. Позивачка вважає, що їхній з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне сiмейне життя i збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Крім того, просить не надавати строк для примирення, так як вона неодноразово надавала відповідачу можливiсть налагодити сiмейне життя, якою він не скористався. Ухвалою від 13.11.2025, після усунення недоліків, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 10 год. 30 хв. 03 грудня 2025 року (арк.спр.18). 03.12.2025 у судове засідання сторони не з`явилися. 26.11.2025 до суду надійшла заява представниці позивачки [PERSON] (що діє на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 09.09.2024 №У-БВПД/017/04.1-6/284 «Про уповноваження працівника сектору для надання безоплатної вторинної правничої допомоги [PERSON] та довіреності від 03.11.2025) про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника; позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Поштове відправлення, яким відповідачу направлено копію позовної заяви з доданими до неї додатками та копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження з повідомленням про виклик, повернулося 25.11.2025. Відтак ухвалою суду від 03.12.2025 судове засідання для розгляду цивільної справи по суті відкладено на 22 грудня 2025 року на 10 год. 30 хв. Оголошення про виклик відповідача розміщене на веб-порталі судової влади України. 22.12.2025 у судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання представниці позивачки про розгляд справи без участі їх сторони та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Про дату та час судового засідання належним чином був повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та через веб-портал судової влади України. Ухвалою від 22.12.2025 постановлено, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, розглянути цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі наявних у суду даних чи доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони ([PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ) зареєстрували шлюб 09 грудня 2016року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 05. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 09 грудня 2016 року. Після державної реєстрації шлюбу заявниця змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк.спр.7). У шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданеПідгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №68 від 29.12.2016 (арк.спр.8). Позивачка вказує у позовній заяві, що вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На розірванні шлюбу наполягає, оскільки їхній з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування, наявні різні погляди на життя, тому перебування в такому шлюбі суперечить її інтересам (арк.спр.2). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження /.../ є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] , суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, якщо має місце стійкий розлад подружніх відносин. Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу, за ініціативою цієї сторони. Відповідач у цій справі виклики до суду для участі у розгляді справи по суті ігнорував, часу на примирення не просив, заяв чи клопотань не подавав. Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде певною мірою примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують сімейних, подружніх відносин, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, відповідач не спростував ці обставини, викладені позивачкою у позові, отже шлюб носить формальний характер і вже фактично перестав існувати, тож суд переконаний, що збереження його не відповідає інтересам як позивачки, так і відповідача, а його розірвання не суперечить інтересам доньки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосовувати заходи щодо примирення або відмовляти у задоволенні позову немає підстав. Питання про розподіл судових витрат позивачкою у позові не ставилося, тому суд його не вирішує. На підставі ст. ст. 110, 111, 112, 115 СК України,

Outcome: approved