Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 108708249 від 31.08.2013 року в розмірі 181 429,18 грн. та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2013 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» (надалі АТ «Банк Форвард» який є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Русский Стандарт») та [PERSON] був укладений кредитний договір №108708249, згідно з умовами якого відповідач отримала на своє ім`я платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено ліміт в межах якого Позичальник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого Банком кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника, що підтверджується виписками за кредитним договором Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №108708249 від 31.08.2013 року складає 181 429,18 грн., з яких: 92 510,24 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 37900,24 грн. заборгованість за відсотками; 51018,7 грн. за комісією. 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 від 25.07.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 108708249 від 31.08.2013 року. Зазначили, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним № 108708249 від 31.08.2013 року було передано Позивачу від первинного кредитора згідно Договору відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 від 25.07.2024 р. Сума заборгованості Відповідача становить 181 429,18 грн. Через те, що відповідачка не виконала своїх обов`язків по сплаті заборгованості за вказаним кредитним договором, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, з викликом сторін. Від представника відповідача 20.05.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що в матеріалах справи міститься лише заява, анкета, довідка про умови кредитування ПАТ «Банк Русский Стандарт», картка із зразками підписів та розписку про отримання картки, натомість умов надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифів по карткам Банку не надано, так як і не надано доказів ознайомлення Відповідачки з вказаними документами. Також в матеріалах справи відсутній Договір про надання та використання платіжної картки. Також вказують на те, що ні розміру кредитного ліміту, ні строку кредитування у документах, які було долучено до Позовної заяви не зазначено. Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, у якому відсутні будь-які пояснення, щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні будь-які дані стосовно установи, якою було підготовлено вказаний розрахунок. Також Представник Відповідача вказує, що кредитним одговором не було передбачено сплату комісії. Враховуючи вищевказане, Представник Відповідача просив повністю відмовити у задоволені позову ТОВ «Кредит-Капітал». Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 31.08.2013 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» (надалі АТ «Банк Форвард» який є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Русский Стандарт») та [PERSON] був укладений кредитний договір №108708249, згідно з умовами якого відповідач отримала на своє ім`я платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено ліміт в межах якого Позичальник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого Банком кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору., (копія наявна в матеріалах системи «Електронний суд»). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 від 25.07.2024 р. (копія наявна в матеріалах електронної справи) Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, у т.ч., і за Кредитним договором № 108708249 від 31.08.2013 року, що укладений між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] . Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв`язку з чим станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №108708249 від 31.08.2013 року складає 181 429,18 грн., з яких: 92 510,24 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 37900,24 грн. заборгованість за відсотками; 51018,7 грн. за комісією. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ч.ч 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 108708249 від 31.08.2013 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу до позову додано договір №0103 про надання правової допомоги укладений 01.03.2024 року, копія витягу до договору №0103 про надання правової допомоги від 26.02.2025 року з детальний опис робіт виконаних адвокатом, за яким розмір витрат склав 5000 грн., актом про надання правничої допомоги №0103 до договору про надання правничої допомоги № 0103 від 05.03.2025 року. З огляду на викладене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Крім того, Відповідачем також було понесено судові витрати на правову допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №б/н-25 від 15.05.2025 року, копією додатку №1 до Договору про надання правової допомоги, копією актом виконаних робіт, та квитанцією про сплату правової допомоги у розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved