Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області через систему "Електронний суд" надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 14.04.2016 між відповідачем та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений кредитний договір № 200503438, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 871,07 грн та зобов`язалася повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Позивач стверджує, що ПАТ "Банк Михайлівський" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором, а відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. У позові вказано, що 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16. Відповідно до цієї постанови суду позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", у тому числі і за Кредитним договором № 200503438 від 14.04.2016. Позивач стверджує, що заборгованість відповідача становить 22 924,10 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 8 050,03 грн, заборгованість за відсотками 14 874,07 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 794,88 грн, яка складається з суми заборгованості 22 924,10 грн, суми інфляційних втрат 9 805,29 грн, суми 3% річних 2 065,49 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15.08.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач в особі свого представника [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідачка позов не визнає повністю. Свою позицію сторона відповідача обґрунтовує тим, що відповідачка, отримавши кредит від ПАТ "Банк Михайлівський", добросовісно виконала всі умови договору, сплачуючи періодичні платежі на рахунок кредитора. Пізніше відповідачка отримала від ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Фагор" листи про те, що відповідно до договору факторингу від 19.05.2016 №1905 ПАТ "Банк Михайлівський" відступило права вимоги по укладеному кредитному договору №200503438 від 14.04.2016 на користь ТОВ "ФК "Плеяда", яке у свою чергу за договором відступлення прав вимоги №1 від 20.05.2016 відступило свої права по спірному кредитному договору на користь ТОВ "ФК "Фагор". У цих листах були реквізити, за якими [PERSON] у подальшому мала сплачувати кредитні платежі. Відповідачка щомісячно вносила платежі в рахунок погашення отриманого кредиту. 16.08.2018 [PERSON] отримала довідку від ТОВ "ФК "Фагор" про повне погашення заборгованості за спірним кредитним договором № 200503438 від 14.04.2016. Крім того в Українському Бюро Кредитних Історій також з`явилася інформація, що цей кредит закритий. Відповідачка звертає увагу суду на ті обставини, що договір №7_БМ про відступлення прав вимоги між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи фінанс" було укладено 20.07.2020, тобто після того, як відповідачка повністю погасила свою заборгованість за кредитним договором. Також відповідачка зазначає, що позивач не надав суду Додаток 1 до Договору відступлення, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості саме відповідачки станом на 20.07.2020. Наданий позивачем витяг з Реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" засвідчений лише зі сторони ТОВ "Діджи фінанс". Відповідачка вважає, що позивач не надав суду доказів того, що Договір про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 набув чинності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також представник позивача подала клопотання щодо витребування у позивача оригіналів документів, які надані суду як докази, однак у подальшому, у заяві від 23.12.2025, це клопотання стороною відповідача було відкликане. На відзив позивач подав додаткові пояснення у справі, у яких не погоджується з доводами відповідачки та фактично підтримує позов у повному обсязі. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Позивач у судове засідання свого представника не направив, просив про розгляд справи без участі представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла до суду заява про розгляд справи без них. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.99 - надання інших фінансових послуг. Позивач зазначає, що ТОВ "Діджи фінанс" має чинну безстрокову ліцензію на надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, та ліцензію на надання послуг з факторингу, що видана на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг від 31.03.2020 за № 594. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2016 між відповідачем та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений кредитний договір № 200503438, згідно з умовами якого відповідач отримала 8 871,07 грн та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» відступив на користь ТОВ «ФК «Плеяда» права вимоги до позивача за кредитним договором від 14.06.2016 № 200503438 відповідно до договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та реєстру прав вимог від 19.05.2016 № 1. У подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані права вимоги за спірним кредитним договором відступило новому фактору - ТОВ «ФК «Фагор», на підставі договору факторингу від 20.05.2016 № 1 та реєстру прав вимог від 20.05.2016 № 1. Ці обставини підтверджуються постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 (а.с. 7-22). Відповідач стверджує, що їй були направлені повідомлення від ПАТ «Банк Михайлівський» про відступлення права грошової вимоги за спірним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Плеяда», та про подальше відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «Плеяда» на користь ТОВ «ФК «Фагор», із зазначенням у повідомленні реквізитів рахунку ТОВ «ФК «Фагор» для сплати боргу. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі № 826/8273/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, клопотання про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "ФК "Плеяда" задоволено частково, заборонено ПАТ "Банк Михайлівський" вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів в погашення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлене на користь ТОВ "ФК "Плеяда" за договором факторингу №1905 від 19.05.2016, у тому числі, проте не виключно: приймати грошові кошти в рахунок погашення такої заборгованості, поширювати в будь-який спосіб інформацію про платіжні реквізити для погашення такої кредитної заборгованості та про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" залишається кредитором за вказаними кредитними договорами до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Відповідач стверджує, що можливості повернути кредит на користь ПАТ "Банк Михайлівський" у неї навіть не було. Тому вона сплатила борг на рахунок ТОВ «ФК «Фагор». З матеріалів справи вбачається, що станом на 16.08.2018 відповідачка в повному обсязі здійснила виконання зобов`язань за кредитним договором № 200503438 від 14.06.2016, укладеним між нею та ПАТ "Банк Михайлівський", погасивши кредитну заборгованість на користь ТОВ «ФК «Фагор» як нового кредитора. Відповідно до довідки, виданої відповідачці ТОВ «ФК «Фагор», її заборгованість за договором від 14.04.2016 № 200503438 станом на 16.08.2018 погашена в повному обсязі та цей договір закритий (а.с. 81). Обставини відсутності у відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджуються також відомостями кредитного звіту Українського Бюро Кредитних історій станом на 25.08.2025 (а.с. 82-86). З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу № 1905 від 19.05.2021, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», є нікчемним. До такого висновку дійшов Північний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16. Відповідно до вказаної постанови суду від 01.07.2021, постановою Національного Банку України від 22.12.2015 № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» кредитодавець ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів. Також установлено певні обмеження, зокрема, не здійснювати кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття даної постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов`язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам. 19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників). З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2016 між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905. 23.05.2016 згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24.05.2016 № 27/1, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський». Під час перевірки комісія виявила, що між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу від 19.05.2016 № 1905, відповідно до якого банк відступив право вимоги за кредитними договорами на суму 682 297 854, 87 грн. Комісія за результатами перевірки встановила таке: - банком під час укладення договору № 1905 не враховано/неналежним чином врахована категорія якості активів, які здебільшого віднесені до І категорії (82,9 % від загальної суми заборгованості) та сума дисконту за якими є недоцільною, та здійснено відчуження майна (майнових прав) за ціною, нижчою від звичайної понад 20 %, зокрема на 29,2 %, що є ознакою нікчемності правочину відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - здійснюючи відчуження прав вимог за кредитними договорами за зниженою ціною, банком не отримано 199 261 694, 87 грн доходу від таких операцій, а отже, банк взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим, що є ознакою нікчемності правочину відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - під час укладання договору та реєстрів прав вимоги до договору, банком порушено вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України, та фактично проведено відчуження прав вимоги банку за кредитними договорами без попередньої оцінки, і за заниженою ціною. Банк фактично уклав правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремому кредитору переваги (пільги), прямо не встановленої для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - ураховуючи те, що операції з оплати прав вимоги банку за кредитними договорами здійснено з порушеннями банківського законодавства, яке регулює такі правовідносини, що тягне за собою додатковий захист, то виконавши розрахунок за договором № 1905, банк здійснив операції з порушенням норм законодавства, які призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину за змістом положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 30.05.2016 наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності. 09.06.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів, у якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та вимагало негайно повернути всі отримані на підставі нікчемного договору документи. ТОВ «ФК «Плеяда» у листі від 08.07.2016 № 1-08-07/16 повідомило ПАТ «Банк Михайлівський» про те, що не погоджується із визнанням договорів нікчемними, вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки законних підстав для визнання договорів нікчемними немає. У зв`язку із цим, вважаючи, що договір факторингу № 1905 є нікчемним в силу п. 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ПАТ «Банк Михайлівський» звернулося до суду з позовом, у якому просило: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу № 1905 від 19.05.2016, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «Плеяда» передати ПАТ «Банк Михайлівський» документи, що були отримані ТОВ «ФК «Плеяда» від ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016, акту прийому-передачі № 1 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 та акту прийому-передачі № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; - визнати відсутнім у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у: договорі факторингу № 1905 від 19.05.2016; реєстрі прав вимог № 1 від 19.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; реєстрі прав вимог № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; акті прийому-передачі № 1 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; акті прийому-передачі № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; - визнати недійсним договір факторингу № 1 від 20.05.2016, що укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор»; - зобов`язати ТОВ «ФК «Фагор» передати ПАТ «Банк Михайлівський» документи, що були отримані ТОВ «ФК «Плеяда» від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу № 1905 від 19.05.2016, акту прийому-передачі № 1 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 та акту прийому-передачі № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; - визнати відсутнім у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у: договорі факторингу № 1905 від 19.05.2016; реєстрі прав вимог № 1 від 19.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; реєстрі прав вимог № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; акті прийому-передачі № 1 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; акті прийому-передачі № 2 від 20.05.2016 до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016; договорі факторингу № 1 від 20.05.2016 та додатках до нього; - стягнути з ТОВ «Плеяда» та ТОВ «Фагор» користь ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти у розмірі 682 297 854, 87 грн. Під час нового розгляду справи, а саме 05.06.2020, відбувся продаж ПАТ «Банк Михайлівський» на публічних торгах (аукціоні) лоту №GL16N618071, який включав кредитний портфель фізичних осіб, відчужений на користь ТОВ «ФК «Плеяда» (з подальшою переуступкою ТОВ «ФК «Фагор»), за яким застосована нікчемність. Переможцем вказаних торгів (аукціону) став позивач - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». 20.07.2020 відбулось підписання договору №7_БМ відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» (за договором - банк) прав вимоги на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (за договором - новий кредитор) за результатами проведення вищезгаданих торгів (аукціону). Згідно з п. 2. вказаного договору новий кредитор у день настання відкладальної обставини відповідно до п. 16 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. За регламентом роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (мапа) що виводяться з ринку або ліквідуються в розділі 7.21 зазначається, що переможець аукціону зобов`язаний: 1. здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку (банків) не пізніше кінця 18 (вісімнадцятого) робочого дня з дати формування ЦБД протоколу електронного аукціону; 2. укласти договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону за умови відсутності рішення Фонду стосовно продовження такого строку. З огляду на викладене, укладання договору купівлі-продажу майновий вимог проводилося після оплати кредитного портфелю за домовленою ціною, що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 09.07.2020. Представник ПАТ «Банк Михайлівський» у суді першої інстанції під час розгляду вказаного вище господарського позову підтвердив факт отримання коштів від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Так, судом першої інстанції було здійснено заміну позивача у справі ПАТ «Банк Михайлівський» на його правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», про що постановлено відповідну ухвалу. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що договір факторингу № 1905 від 19.05.2021, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», є нікчемним в силу закону, а саме п. 1, 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, 20.07.2020 ТОВ "Діджи фінанс" набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно із ч.1-2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Отже, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (ст. 216 ЦК України). Але це правило не діє автоматично проти третьої особи, яка не була стороною правочину і діяла добросовісно. На момент сплати боргу за кредитним договором № 200503438 від 14.04.2016 формально існували договір факторингу №1905, укладений 19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор), та договір факторингу №1, укладений 20.05.2016 між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор». Вважаючи, що договір факторингу № 1905 є нікчемним в силу п. 2, 3, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ПАТ «Банк Михайлівський» звернулося до суду з позовом у червні 2016. Однак, станом на момент сплати відповідачкою боргу також була чинною ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі № 826/8273/16, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, якою клопотання про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "ФК "Плеяда" було задоволено частково, а саме заборонено ПАТ "Банк Михайлівський" вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів в погашення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлене на користь ТОВ "ФК "Плеяда" за договором факторингу №1905 від 19.05.2016, у тому числі, проте не виключно: приймати грошові кошти в рахунок погашення такої заборгованості, поширювати в будь-який спосіб інформацію про платіжні реквізити для погашення такої кредитної заборгованості та про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" залишається кредитором за вказаними кредитними договорами до набрання законної сили судовим рішенням у тій справі. Суд виснує, що ознак недобросовісності або зловживання з боку відповідачки під час сплати нею боргу за кредитним договором немає. Відповідно до приписів ст. 216 ЦК України, наслідки нікчемності правочину застосовуються між його сторонами, отже ризик нікчемності укладеного між юридичними особами договору мають нести саме ці юридичні особи, а не третя особа, якою у цьому випадку є відповідачка. Відповідачка, як боржник за кредитним договором, не є стороною договору факторингу, тому не може нести негативні наслідки його недійсності. Крім того, відповідачка добросовісно виконали умови кредитного договору, укладеного між нею та ПАТ "Банк Михайлівський", та повністю погасила кредитну заборгованість до набуття позивачем права вимоги. Якщо боржник виконав зобов`язання у повному обсязі добросовісно до моменту судового визнання договору факторингу нікчемним, зобов`язання за кредитним договором вважається припиненим, повторне стягнення боргу є неприпустимим. Повторне стягнення порушує принципи правової визначеності та справедливості. Визнання договору факторингу нікчемним не є підставою для повторного стягнення заборгованості з боржника, який добросовісно та у повному обсязі виконав кредитне зобов`язання до моменту встановлення такої нікчемності судом. Спір про наслідки нікчемності має вирішуватися між суб`єктами, які укладали нікчемний договір, а не за рахунок боржника. Позивач ТОВ "Діджи фінанс" має право та не позбавлений можливості звернутися з позовом до фінансової установи, яка прийняла платіж, а не до відповідачки. З огляду на викладее суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому понесені позивачем судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed