Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 04 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2785866843, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 42 545,72 грн. зі строком користування 48 місяців та зі сплатою відсотків 0,01% річних від суми боргу за договором, щомісячних процентів 2,49% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.1.4 Кредитного договору), отже Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 08.02.2022 права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 1 та витягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022 з усіма наступними додатками та змінами. В порушення умов договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті, внаслідок чого станом на 13.12.2024 заборгованість за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022 становить 66 722,02 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 42 191,18 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 6,45 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 24 524,39 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 13.12.2024 становить 66 722,02 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 42 191,18 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 6,45 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 24 524,39 грн. та судові витрати. 25.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає, що вона отримувала від позивача кошти лише у розмірі 10 005 грн., які отримала для погашення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання. Вона не надавала згоди на отримання решти грошових коштів та на перерахування від її імені жодних грошових коштів на користь юридичних осіб, зазначених у кредитному договорі, тому вона ставить під сумнів реальність підписів зроблених у кредитному договорі та паспорті кредиту. Також в договорі зазначена сума кредитних коштів у розмірі 42 545,72 грн, а сума всіх коштів, які нібито нею отримані та перераховані на користь юридичних осіб становить 40 907,22 грн. Крім того, її не повідомляли про відступлення права вимоги. Також, на момент укладання договору відступлення права вимоги, кредитний договір ще не існував в природі, і сторони договору відступлення права вимоги ніяк не могли конкретизувати та індивідуалізувати предмет відступлення права вимоги до відповідача. В договорі про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 не йдеться про передачу прав вимоги, які настануть у майбутньому, навпаки, стає очевидним, що мова йде про кредитні договори, які існували до моменту укладання договору про відступлення права вимоги. Матеріали справи не містять належних доказів оплати АТ «ТАСКОМБАНК» за відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до відповідача. У реєстрі від 08.02.2022 не зазначено номер кредитного договору. Твердження про те, що сума боргу її включена до суми розрахунку за відступлення права вимоги, вказану в платіжній інструкції нічим не обґрунтовується та не підтверджується. Тому вважає, що позивач не отримав права вимоги до відповідача та не набув правового статусу кредитора щодо відповідача, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 27.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що відповідно до п. 1.4 договору позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, грошові кошти відповідно до переліку платежів. Відтак жодних додаткових заяв від позичальника не потрібно, оскільки договором прямо передбачено здійснення вказаних платежів, на що позичальник надав свою згоду/доручення. До позовної заяви надано виписки по всім позичковим рахункам відповідача, які підтверджують розмір заборгованості. Договір відступлення права вимоги укладений з відкладальною обставиною, а саме виникнення права вимоги за кредитним договором конкретного позичальника пов`язується з укладанням між сторонами реєстру права вимоги та сплати ціни договору і це не заборонено законом і підтверджується умовами договору відступлення. Таким чином, 08.02.2022 позивач набув права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Також до позовної заяви надано витяг з реєстру до договору про відступлення права вимоги за 08.02.2022. Посилення відповідача на те, що сума кредиту начебто за її підрахунками складає 40 907,22 грн є безпідставними, оскільки за рахунок кредитних коштів до п. 1.2 кредитного договору сплачені первісні відсотки в розмірі 1 638,50 грн, отже сума кредиту складає розмір, визначений в п. 1.2 кредитного договору 42 545,72 грн. 12.12.2025 відповідач надала заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач зазначає, що посилання на п. 1.4 договору є недоречним, оскільки в ньому чітко зазначено про перерахування коштів на користь юридичних осіб відповідно до її заяви. Вона не заперечує, що отримувала від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитні кошти у розмірі 10 005 грн та здійснювали погашення саме на отримання коштів у розмірі 10 005 грн. Позивачем надано витягі з реєстру оплачених послуг, які не є доказами, що підтверджують реальність видачі таких коштів в інтересах відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причин неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог статей. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Судом встановлено, що 04.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2785866843. Вказаний договір підписаний [PERSON] (а.с. 51-53). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту. Також визначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту, мета кредиту - кредит на будь -які цілі; сума кредиту 42 545,72 грн; строк, на який надається кредит - 48 місяців; порядок та умови надання кредиту - безготівковим шляхом або готівкою протягом 3 банківських днів від дня укладення договору; процентна ставка за кредитом, її тип - фіксована та не підлягає зміні протягом строку кредитування; процентна ставка за кредитом, її тип- фіксована та не підлягає зміні протягом строку кредитування; процентна ставка при наданні кредиту - 5% від суми кредиту, розмір 1 638,50 грн., щомісячні проценти -2,49% від суми кредиту, згідно з графіком платежів, річні проценти загальні 0,01% від суми боргу за договором, згідно з графіком платежів. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору зазначено, що підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач [PERSON] , рахунок [NUMBER] у АТ «Таскомбанк» сума 10 005 грн. призначення переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту КД № 2785866843 від 04.02.2022; Отримувач ТОВ «Слон Кредит», сума 11 755 грн, переказ грошових коштів на погашення заборгованості по КД 716783 від 28.09.2021 за рахунок кредитних коштів згідно КД № 2785866843 від 04.02.2022 та заяви клієнта [PERSON] ; Отримувач ТОВ «Кредит ТУ Ю», сума 11 010 грн, переказ грошових коштів на погашення заборгованості по КД 20210805659539 від 05.08.2021 за рахунок кредитних коштів згідно КД № 2785866843 від 04.02.2022 та заяви клієнта [PERSON] ; Отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС», сума 4 629,22 грн, страховий платіж; Отримувач ПАТ «Страхова компанія ТАС», сума 1 900 грн, страховий платіж; Отримувач «ТОВ «майСейфеті», сума 300 грн; Отримувач ТОВ «ЦФР», сума 649 грн, призначення оплата за електронний ключ доступу; Отримувач ТОВ «ЦФР», сума 659 грн, призначення оплата за електронний ключ доступу. Згідно п.1.2 договору початковий процент при наданні кредиту становить 1 638,50 грн. Всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК «Центр фінансових рішень» (публічна частина) редакція від 30.08.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір (п.3.3 Договору). Позичальник підписуючи цей договір підтверджує, що ТОВ «ФК «ЦФР» у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило його з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією (п. 2.2 Кредитного договору). Таким чином, сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо загального розміру кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку кредитування, процентної ставки за кредитом, її типу та порядку обчислення, періодичності внесення платежів і відповідальності позичальника за прострочення платежів. Згідно з Паспортом кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 5866843 від 04.02.2022 відповідач ознайомилася з інформацією про умови кредитування та вартістю кредиту, що підтверджується її підписом. В Паспорті також зазначено, що загальні витрати за кредитом складають 52 498,43 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 93 405,65 грн, реальна річна процентна ставка 59,13% річних (а.с. 52 звор. стор.-53). 05.02.2022 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] у АТ «Таскомбанк» кошти в розмірі 10 005 грн., 04.02.2022 на рахунок ТОВ «Слон Кредит» - 11 755 грн, на рахунок ТОВ «Кредит ТУ Ю» - 11 010 грн., на рахунок АТ «СК`ТАС» - 4 629,22 грн. та 1 900 грн., що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 13-15). 07.02.2022 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» сплатило за електронний ключ доступу у розмірі 659 грн та 649 грн., що підтверджується витягом з реєстру оплачених послуг ТОВ «РАДАМАР» (а.с. 16, 17) 04.02.2022 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» сплатило послуги ТОВ «Майсейфеті» у розмірі 300 грн, що підтверджується витягом з реєстру оплачених послуг ТОВ «РАДАМАР» (а.с. 16 звор. стор.) З витягів з реєстру оплачених послуг, бухгалтерської довідки та платіжних інструкцій вбачається, що [PERSON] здійснено виплату коштів відповідно до пункту 1.4 та п. 1.2 кредитного договору № 2785866843 від 04.02.2022 у загальній сумі 42 545,72 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022. З урахуванням викладеного позивачем доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем [PERSON] кредиту у розмірі 42 545,72 грн. Доводи відповідача про те, вона ставить під сумнів реальність підписів, зроблених від її імені у кредитному договорі та паспорту кредиту не заслуговують на увагу, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами, зокрема висновком експерта про проведення почеркознавчої експертизи, виконаним на замовлення відповідача або за ухвалою суду, відповідачем не заявлено відповідного клопотання до суду. Доводи відповідача про те, що вона не надавала згоду на перерахування від свого імені грошових коштів на користь юридичних осіб і не підписувала з цього приводу будь яких заяв не заслуговують на увагу, оскільки згідно п. 1.4. кредитного договору зазначено, що підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, зазначені суми грошових коштів відповідно до переліку платежів. Тобто, договором прямо передбачено здійснення вказаних платежів, на що позичальник надав свою згоду/доручення. 01.09.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор) та АТ «ТАСКОМБАНК» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги №01/09/21 (далі договір № 01/09/21), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування (а.с. 54-55). Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у додатку 1 до цього договору) із зазначенням Ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору (п. 2.2 Договору № 01/09/21). Таким чином, з тексту вказаного вище договору вбачається можливість передачі прав вимоги щодо правочинів, які будуть вчинені первісним кредитором у майбутньому. Відповідно до п. 9.2 договору строк його дії протягом одного календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до п. 3.1.1 договору № 01/09/21 Первісний кредитор протягом кожного робочого дня передає захищеними каналами зв`язку Новому кредитору дані по позичальнику, за яким згідно даного Договору відбудеться відступлення прав вимоги, які були оформлені Первісним кредитором того ж робочого дня. Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно ї заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 3.4 договору № 01/09/21). 08.02.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» підписано реєстр прав вимог, у тому числі по позичальнику [PERSON] , відповідно до якого до АТ «ТАКСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2785866843 (а.с. 86). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що кредитний договір укладений з відповідачкою пізніше, ніж договір відступлення права вимоги, за яким позивач набув права вимоги до відповідачки, а тому сторони договору відступлення права вимоги ніяк не могли конкретизувати предмет відступлення права вимоги до відповідача, оскільки наданий договір відступлення права вимоги є рамковою угодою та підтверджує згоду їх сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, зокрема, протягом 1 (одного) календарного року, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 9.2 Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21). Тобто приписи договору про відступлення прав вимоги діють не лише під час його укладення, а й протягом усього періоду строку дії такого правочину. Відтак, права вимоги за кредитним договором, який було укладено пізніше, ніж відповідний договір відступлення права вимоги, однак в межах однорічного строку, визначеного п. 9.2 Договору № 01/09/21, можуть бути відступлені у порядку, визначеному таким договором факторингу у спосіб підписання відповідних Реєстрів прав вимог, які є невід`ємною частиною Договору. Також суд зауважує, що договір про відступлення права вимоги, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідачки у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося. Отже, відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022 відбулось у строк дії договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року. Таким чином, відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та реєстру прав вимоги від 08.02.2022 до договору № 01/09/21 від 01.09.2021, до позивача АТ Таскомбанк перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022. Доводи відповідача про недоведеність позивачем відступлення права вимоги за кредитним договором [PERSON] є безпідставними, спростовуються наявними у справі доказами. 31.10.2024 позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу від 31.10.2024 про погашення заборгованості за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022, із зазначенням необхідних платіжних реквізитів АТ «Таскомбанк», проте така вимога залишена відповідачем без реагування (а.с. 10). Випискою по особовому рахунку підтверджується, що відповідач користувалася кредитними коштами та оприбуткування заборгованості на балансі АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 18-50). Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що виписки з особового рахунку клієнта банку (банківська виписка з розрахунку позичальника) є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рук коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції здійсненні протягом операційного дня та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 21 вересня 2022 року у справі 381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц). Отже виписки з особових рахунків є документом який суд необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону. [PERSON] частково виконувала зобов`язання щодо повернення кредиту, що підтверджується випискою по рахунку, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. За вказаних обставин, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредит за договором № 2785866843 від 04.02.2022, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти в повному обсязі не повернула. Відповідач не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 13.12.2024 становить 66 722,02 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 42 191,18 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 6,45 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 24 524,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 12). Доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачкою суду не надано та не доведено відсутність заборгованості. Отже, відповідачкою було порушено умови кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення наданого відповідачці кредиту та відсотків. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2785866843 від 04.02.2022 у розмірі 66 722,02 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» також підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 2 422,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved