Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 лютого 2021 року у розмірі 155397,30 грн та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 05 лютого 2021 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (надалі Договір). 05.02.2021 відповідач звернувся до позивача із анкетою-зявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши кредитний ліміт 80 000 грн. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 155397,30 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту ) у розмірі 155397,30 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позові вказав про розгляд справи без його участі. Будь-яких заяв, доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. Будь-яких заяв, доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без участі відповідача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 лютого 2021 року [PERSON] , підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за яким просив АТ «Універсал Банк» відкрити йому поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт, вказаний в додатку відповідно до умов договору. Відповідно до довідки АТ «Універсал банк», то [PERSON] , [INFO] , відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено розмір кредитного ліміту в розмірі 80 000 грн. В розрахунку заборгованості [PERSON] вказано, що сума заборгованості за договором від 05.02.2021 становить 155 397,30 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено судом 05 лютого 2021 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило останній поточний рахунок у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 80 000,00 грн. як зазначено у позовній заяві. Також у заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, ані витяг з Тарифів за карткою «Monobank» не містять підпису позичальника. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «Monobank» розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 22.11.2023 у справі № 619/1384/21, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 Однак, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є первинним документом, який належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Представником позивача надано довідку АТ «Універсал банк», про те, що [PERSON] , [INFO] , відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено розмір кредитного ліміту в розмірі 80 000 грн, натомість будь-яких доказів про збільшення кредитного ліміту матеріали справи не містять. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» укладеним 05.02.2021 року між ним та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», тим самими порушив порядок та умови погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 80 000 грн. Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за наданим кредитом у розмірі 80 000 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1558,84 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 526, 1049,1054 ЦК України та

Outcome: partial