Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.12.2009 з відповідача стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в повному обсязі та своєчасно аліменти не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з відповідним розрахунком державного виконавця станом на 15.10.2025 становить 116 513,80 грн. Оскільки у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, позивачкою проведено розрахунок пені, загальний розмір якої становить 637 406,23 грн. Враховуючи те, що не може бути стягнута неустойка в розмірі більше 100% заборгованості, позивачка просить суд стягнути з відповідача 116 513,80 грн пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрите провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання на 14:00 22.12.2025. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 09.09.2006 по 01.12.2009 (а.с. 7). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.12.2009 вбачається, що позивачці після розірвання шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 13). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Рішенням Копаківського районного суду м. Суми від 01.12.2009 у справі №2-3994/09 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.12.2019 (а.с. 7). З розрахунку державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що заборгованість [PERSON] згідно з виконавчим листом №2-3994/09 від 11.12.2009 станом на 15.10.2025 становить 116 513,80 грн (а.с. 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до положень п.22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Відповідачем не надано суду доказів, які б доводили поважність підстав невиконання ним свого обов`язку зі сплати аліментів, а відтак утримання дитини. Оскільки відповідач безпідставно, в повному обсязі, не сплачував на користь позивачки аліменти на утримання дитини та за період з 18.10.2018 по 15.10.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 116 513,80 грн, то у зв`язку з цим позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені). Правова позиція щодо розрахунку пені наведена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, відповідно до якої зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Також, відповідно до вищевказаної постанови Верховного суду, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Наданий позивачкою розрахунок пені суд приймає до уваги, оскільки він відповідає вимогам Сімейного кодексу України та вказаній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №333/6020/16 від 03.04.2019. Обраховуючи розмір неустойки у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за наведеною вище формулою (за кожним місячним платежем за весь час затримки сплати, помножений на кількість днів прострочення та помножений на 1%), з використанням відомостей, викладених у розрахунку заборгованості по аліментам станом на жовтень 2025 року, суд погоджується, що сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 18.10.2018 по 15.10.2025 складає 637 406,23 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий. Положення ч.1 ст.196 СК України містять обмеження максимальної суми пені розміром - 100 відсотків заборгованості. Тому з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 116 513,80 грн, що становить суму заборгованості по аліментах. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки пені по сплаті аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved