Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

12 вересня 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заяву, відповідно до якої позивач - [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказує на те, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2025 по справі №216/6218/25 - розірвано. Від шлюбу останні мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . У листопаді 2022 року позивач - [PERSON] вступив до лав ЗСУ. Так, [PERSON] з 20.11.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . В червні 2025 року, під час перебування у відпустці, позивач - [PERSON] дізнався, що з грудня 2023 року його дружина - [PERSON] , [INFO] , стала зловживати спиртними напоями, завела позашлюбні відносини, перестала займатись вихованням їхніх спільних дітей - неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Перестала піклуватися про дітей та опікуватися ними. [PERSON] , [INFO] , при дітях зловживала спиртними напоями, застосовувала до дітей фізичне та психологічне насилля, стала залишати дітей на тиждень і більше самих удома без приготовленої їжі та засобів для існування, а згодом взагалі відвезла дітей до своїх батьків, де вони стали мешкати постійно. На даний час взагалі ні позивачу, ні дітям, ні батькам відповідача не відомо місце мешкання [PERSON] . Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їхній емоційний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. На даний час діти мешкають з бабусею [PERSON] , [INFO] , в її будинку за адресою - [ADDRESS] та знаходяться на одноособовому утриманні позивача - [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не приймає участь у вихованні дітей, не займається питаннями їх здоров`я, не цікавиться їх навчанням, ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, позивач звернулася з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20.11.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Лєгостаєва Д.В., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що відповідач не бере участі у житті дітей, не опікується їхніми інтересами, не цікавиться їхнім шкільним життям, життям в дошкільному закладі, їхнім здоров`ям, не утримує їх, зловживає спиртними напоями, 19.11.2025 року постановою Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області (справа № 216/8222/25) визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнута до адміністративної відповідальності, місцезнаходження відповідачки наразі невідоме, по телефону відповідачка повідомила, що виїхали жити разом з цивільним своїм чоловіком до м. Івано-Франківськ . Просить позбавити останню батьківських прав, оскільки вона не виконує своїх батьківських обов`язків. В разі позбавлення відповідача батьківських прав, життя дітей зазнає позитивних змін. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Задорожній Ю.І. у судовому засіданні надав суду висновок виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування вих. № 8/33-5054 від 27.11.2005 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням що Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2025 по справі №216/6218/25- розірвано (а.с. 21). Від шлюбу останні мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , та дочку - [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . З матеріалів справи встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , машкають з з бабусею [PERSON] , [INFO] , в її будинку за адресою - [ADDRESS] (акт обстеження умов проживання від 25.07.2025 року а.с. 14-15). Відповідно до Постанови Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2025 року (справа № 216/8222/25) визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнута до адміністративної відповідальності (а.с. 56-58). З письмових пояснень відповідача, [PERSON] , що написані нею власноруч, вбачається що відповідач створила нову сім`ю, з якою має намір переїхати на постійне місце проживання в іншу область, дітьми від першого шлюбу не опікується, вони мешкають разом із її матір`ю - [PERSON] в будинку матері, за адресою - [ADDRESS] . Матеріально діьштей не утримує і не бажає надавати їм матеріальну допомогу, просить позбавити її батьківських прав (а.с. 50). Отже, судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , [INFO] , інтересу до дітей не проявляє, не цікавиться їх життям, навчанням, побутом, здоров`ям. Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради надано висновок виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування вих. № 8/33-5054 від 27.11.2005 року, як органу опіки та піклування вих. № 8/33-5054 від 27.11.2005 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проти задоволення позовних вимог не заперечував. Допитана у судовому засіданні свідок - [PERSON] , [INFO] , у визначеному судом порядку надали наступні пояснення щодо предмета спору. [PERSON] пояснила, що є матір`ю відповідачки та бабусею неповнолітніх дітей, з народження приймає активну і безпосередню участь у вихованні онуків, а відтак є свідком окреслених у позовній заяві обставин. Свідок підтвердила, що позивач та відповідачка проживали у шлюбі, в результаті чого народились діти. Восени 2022 року позивач - [PERSON] вступив до лав ЗСУ. ЇЇ дочка, [PERSON] , спочатку опікувалась дітьми, але в 2023 році перестала опікуватись дітьми, стала вживати алкоголь та курити наркотичні засоби, дітей залишала самих вдома без їжі та матеріальних засобів до існування, влаштовувала бійки з дітьми, скалічила пальчик своїй донці [PERSON] , малолітній [PERSON] в результаті такої поведінки матері надбав мовленнєві порушення, внаслідок чого не зміг вступити до першого класу в 2025 році. Зараз [PERSON] водить [PERSON] до логопеда, займається його розвитком і підготовкою до школи. Дітей одноособово матеріально утримує позивач. З початку 2025 року діти постійно мешкають разом із свідком [PERSON] в її будинку [ADDRESS] . Де знаходиться зараз відповідач свідку не відомо. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вважає, що відповідач мав реальну можливість по вихованню дітей, однак свідомо ухиляється від обов`язку по їх вихованню. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що матір не бачить і не спілкується з нею, вона ії і брата вихованням та утриманням не займається. Раніше, коли ще мати мешкала з ними, вона неодноразово влаштовувала п`яні бійки, в одній бійці зламала пальця їй, систематично застосовувала до неї фізичне насилля, не займалась розвитком і вихованням молодшого брата, у зв`язку з чим останній має зараз мовленеві порушення і займається з логопедом. Не заперечував проти позбавлення матері батьківських прав. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я своїх неповнолітніх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того відповідачем не забезпечується необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню синів, що є підставою для позбавлення його батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дітей. Разом з цим, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь в силу приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved