Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 вересня 2025 року представник Виконавчого комітету Болехівської міської ради (орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: \~ \~ \~ \~- позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~- стягнути з відповідача аліменти на користь органу опіки та піклування на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000.00 грн щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Болехівської міської ради перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який опинився у складних життєвих обставинах та який проживав разом із мамою [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] . При з"ясуванні обставин, які склалися в сім`ї [PERSON] , встановлено, що 19 лютого 2023 року близько 20:50 год на цілодобовий травмпункт КНП «ІФОДКЛ ІФОР» було доставлено дитину [PERSON] без супроводу батьків чи інших законних представників. Мати дитини, [PERSON] являється одинокою матір`ю і відмовилася їхати із сином в лікарню оскільки, перебувала в нетверезому стані. Під час перебування малолітнього [PERSON] на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії КНГІ «ІФОДКЛ ІФОР» з діагнозом: «закритий перелом лівого стегна в середній третині зі зміщенням», де обставини травми невідомі, мати дитини не з`явилася, хоч обіцяла приїхати, на дзвінки представника служби у справах дітей не відповідала. Мати станом здоров`я дитини не цікавилася і не цікавиться, не купує медикаменти, продукти харчування, одяг, засоби гігієни. У зв`язку з тим, що малолітній [PERSON] народився передчасно на 34 тижні із різними діагнозами, в тому числі вроджена внутрішня гідроцефалія II ст. і з метою забезпечення захисту законних прав та інтересів, останнього прийнято рішенням виконавчим комітетом Болехівської міської ради влаштувати у сім`ю патронатного вихователя. В подальшому сім`я патронатного вихователя провідувала дитину у лікарні і після виписки забрала його до себе на виховання та утримання, де він перебуває по даний час. Мати жодного разу не провідала свого сина [PERSON] . Така поведінка свідчить про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків - утримання та виховання свого сина, а тому, вважає, що з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] . Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. 16 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 28 жовтня 2025 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні надала пояснення згідно яких підтвердила всі обставини, що викладені в позовній заяві, а також повідомила, що відповідачці відомо про розгляд даної справи, однак остання не має бажання приймати участі в розгляді справи. [PERSON] народила другу дитину та зовсім не цікавитьмя життям [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений в передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останньою не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2\~ст.43 ЦПК України,\~учасники справи зобов`язані:\~1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;\~2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;\~3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;\~4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;\~5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;\~6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;\~7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Третя особа патронатний вихователь [PERSON] в судовму засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що дитину вони прийняли в свою сім"ю, коли він був зовсім маленьким. Спочатку провідували його в лікарні, а потім забрали додому. Дитина хвороблива, має багато діагнозів, в зв"язку з чим вони часто перебувають в лікарні. На сьогоднішній день хлопчику 3 роки і він вже відвідує дитячий садок. Мати [PERSON] жодного разу не поцікавилася ссвоєю дитиною, не телефонувала та не відвідувала його. Позивач та представник третьої особи в судове засідання, призначене на 18 грудня 2025 року не з`явилися, подали заяви про завершення розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною патронатного виховатля [PERSON] та його помічником. Малолітній [PERSON] перебуває в їх сім"ї з 2023 року. Забрали його з лікарні, де він перебував на лікуванні з переломом ноги. Дитина хворіє має вроджену гідроцефалію, однак на даний час стан його здоров"я задовільний. Мати протягом всього часу, що дитина проживає в них, жодного разу не приїхала, не зателефонувала, не привітала з днем народження та не передала жодного подарунку. Свідок [PERSON] , яка працює директором Болехівського міського центру соціальної служби для дітей, сім"ї та молоді, в судовому засіданні пояснила, що в лютому 2023 року вони отримала повідомлення з лікарні, що до них доставлено малітню дитину [PERSON] з переломом ноги без супроводу батьків. Окрім того, хлопчик має вроджену гідроцефалію. Мати жодного разу до дитини не з"явилася та з нею був відсутній зв"язок. В зв"зку з цим хлочика передали в патронатну сім"ю та уклали з останніми договір. Протягом всього часу мати мала змогу відвідувати сина, однак вона цього не робить та життям дитини не цікавиться взагалі. На телефонні дзвінки служби не відповідає. На даний час вона проживає в с. Гузіїв Болехівської ТГ, народила другу дитину, а життям та здоров"ям старшого сина не цікавиться. Суд, вислухавши вступне слово представника органу опіки та піклування, пояснення третьої особи, свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо позбавлення батьківських\~та стягнення\~аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (батько), відомості про якого внесено на підставі ст. 135 СК України, та [PERSON] (мати) (а.с.7-8). Із звернення Відділу поліції № 1 м. Долина вбачається, що 19 лютого 2023 року о 18:30 год доставлено до КШМД неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з попереднім діагнозом: перелом нижньої лівої кінцівки. В подальшому дитину направленоно в Івано-Франківську обласну дитячу клінічну лікарню. Матір дитини [PERSON] відмовилася їхати із сином в лікарню оскільки, перебувала в нетверезому стані. А тому, просить Службу у справах дітей БМР здійснити перевірку умов проживання вищевказаної сім`ї та вжити відповідних заходів щодо забезпечення захисту малолітньої дитини (а.с.10-11). Генеральний директор КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» Т.Мельник повідомив начальника служби в справах дітей Івано-Франківської ОДА про вищевказаний випадок з малолітнім [PERSON] , [INFO] та, що поряд з дитиною немає нікого з батьків, рідних, знайомих, законних представників. Перебуванням дитини ніхто не цікавиться, обставини травми невідомі (а.с.12). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 28 лютого 2024 року, вирішино: влаштувати з 01 березня 2023 року у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] дитину [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування, терміном на 3 місяці (а.с.13). Згідно копії договору про патронат над дитиною від 01 березня 2023 року, укладеного між виконавчим комітетом Болехівської міської ради та [PERSON] , патронатний вихователь зобов`язується забезпечувати надання послуг з тимчасового догляду, виховання та реабілітації дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина влаштована до сім`ї патронатного вихователя на час подолання чи мінімізації батьками складних життєвих обставин (а.с.14-17). 25 травня 2023 року рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради продовжено з 01 червня 2023 року термін перебування у сім`ї патронатного вихователя\~ [PERSON] ,\~який проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на період\~воєнного станку\~та протягом\~одного місяця\~після його\~припинення згідно\~з абз.4\~п.35\~та абз.3\~п.36\~Порядку створення\~та діяльності\~сім`ї патронатного\~вихователя влаштування,\~перебування дитини\~в сім`ї\~патронатного вихователя (а.с.22). Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради від 31 жовтня 2024 року надано патронатному вихователю [PERSON] згоду на проведення обстеження, лікування, реабілітацію малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Згідно актів обстеження умов проживання від 30 жовтня 2023 року, 20 березня 2025 року вбачається, що патронатний вихователь [PERSON] добросовісно виконує свої обов`язки малолітнього [PERSON] (а.с.24-25). Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 26 серпня 2025 року вирішено: затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , яка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Орган опіки і піклування виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.28-29). Відповідно до ч. 2, 3\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до\~ст. 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 1 частини 1 статі 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Пунктом 2 частини 164\~СК України\~передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена у\~ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, п.16, п.17\~Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків по відношенню до свого сина, без поважних причин залишила його без батьківської (материнської) уваги та турботи. Цей факт підтверджено наданими суду письмовиви доказами та показами свідків, з яких вбачається, що малолітнього [PERSON] в лютому 2023 року було доставлено до лікарні з переломом ноги без супроводу матері і з тих пір мати [PERSON] взагалі не цікавиться станом здоров"я дитини, не займається його вихованням та утриманням, припинила будь-яке спілкування з сином. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно сина є свідомою нехтуванням нею своїми батьківськими (материнськими) обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Тому, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ч.3\~ст. 166 СК України\~при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 2\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування відповідних захворювань, тощо. Згідно ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що у 2025 році прожитковий мінімум становить: для\~дітей віком до 6 років - 2 563 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Враховуючи те, що мати дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд задовольняє позовну вимогу та стягує аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON] на користь позивача, в розмірі заявленому позивачем, а саме 2000.00 грн. Крім того, частиною 2\~ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами 12 вересня 2025 року, то з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності\~ст. 141 ЦПК України, а саме, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved