Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У червні 2025 року представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі- МТСБУ) Бутенко М.О. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 70000,55 грн. та суму в розмірі 3028,00 грн. за понесені судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27.12.2022 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали матеріальні збитки. Постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/303/23 відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент скоєння ДТП, не була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту №07/М/2023 вартість відновлювального ремонту «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] складає 66998,23 грн., витрати на збір документів становлять 3002,32 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахова на момент скоєння ДТП, а тому з [PERSON] , як винної особи у скоєнні ДТП, підлягають відшкодуванню в порядку регресу витрати в загальному розмірі 70 000,55 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2025 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без руху з наданням позивачу строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову. У встановлений в ухвалі суду строк, позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 117). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 6). [PERSON] належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 121, 129) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (а.с. 128), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі ч. 1ст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27.12.2022 року о 11:00 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» д/н [NUMBER] , рухався по АД М07 (Гостомельське кільце) біля супермаркету «Фора», не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду, автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.02.2023 року у справі №367/303/23, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 16-17). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні ДТП є підтвердженою. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України,або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] на час ДТП був забезпечений полісом ПрАТ «СК «Уніка» №210643748 ОСЦПВВНТЗ, терміном дії з 20.08.2022 року по 19.08.2023 року (а.с. 29). На момент скоєння ДТП, транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter» д/н [NUMBER] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.30, 112-114). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с. 53). 07.01.2023 власник пошкодженого транспортного засобу звернулася до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування, що сталось в результаті ДТП (а.с. 85). Відповідно до Звіту №07/М/2023 про оцінку вартості відновлювального ремонту «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу, без ПДВ становить 66 999,23 грн. (а.с.31-43). Згідно Наказу МТСБУ №3/4442 від 07.03.2023 року, довідки №1 від 03.03.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вирішено здійснити виплату потерпілій [PERSON] шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 66 998,23 грн. (а.с. 90-91). 08.03.2023 року МТСБУ здійснило виплату відшкодуванняв розмірі 66 998,23 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №823973 (а.с. 92). При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали 1552,32 грн., підтверджується копією платіжної інструкції №817513 від 16.02.2022 року (а.с. 93). Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-ІУ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно ст. 29 Закону України № 1961-ІУ у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: partial