Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 20.10.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства 17940,95 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 7200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 10740,95 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 9000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» (далі ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія») та [PERSON] 11.02.2022 укладено кредитний договір № 555167313975. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 7200 грн строком на 55 днів. Кредитодавець належним чином виконавсвій обов`язок та надав позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. За умовами договору відповідач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пеню та інші платежі. Незважаючи на це [PERSON] не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та Товариством укладено договір №18/12-2023, на підставі якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 555167313975 перейшло до Товариства. 21.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 10.10.2025 цінним листом. Задля дотримання вимог цивільного процесуального законодавства відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження та пам`ятку про права та обов`язки за зареєстрованим місцем проживання, отриманим з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, однак,\~згідно з\~відміткою відділення\~Укрпошти від\~04.11.2025,\~адресат відсутній\~за вказаною\~адресою,\~у зв`язку\~з чим\~конверт із\~вкладенням повернуто\~суду,\~але згідно\~з положеннями\~п.4\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України,\~вважається врученим.\~ Тобто судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] 11.02.2022 укладено кредитний договір № 555167313975. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 7200 грн строком на 55 днів, дата повернення кредиту 06.04.2022, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 990 % річних (2,71 % в день) за кожен день користування кредитом (п.3.8 Договору) ( а.с.7-14). Вказаний кредитний договір [PERSON] підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора 4710. Також відповідачем електронним підписом підписано графік платежів, паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 555167313975 від 11.02.2022 та перерахувало 11.02.2022 на рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 7200 грн, що підтверджено документально (а.с.43). Однак, відповідач не виконав своїх обов`язків, передбачених Договором, та припинив повертати наданий йому кредит та сплачувати проценти за користування ним у строки, передбачені Договором. З даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № 555167313975 від 11.02.2022, вбачається, що [PERSON] не виконував взяті за договором зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 17940,95 грн, яка складається з: 7200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 10490,95 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.16). 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та Товариством укладено договір №18/12-2023, на підставі якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 555167313975 перейшло до Товариства (а.с.17-20), що підтверджено також даними витягу з реєстру боржників (а.с.17-20). На підставі вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 20507 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 (а.с.26) та платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 793 від 27.12.2023 (а.с.24). Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору надання послуги з факторингу Товариство отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 555167313975 від 11.02.2022 на суму 17940,95 грн, яка складається з: 7200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 10740,95 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.30). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положеннями\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач з власної волі звернувся до ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та з метою отримання кредитних коштів та уклав кредитний договір. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» свої зобов`язання виконало та в безготівковому порядку надало для [PERSON] кредитні кошти в передбаченому Договором розмірі. Проте, відповідач не виконав взяті за Договором зобов`язання та не надавав кошти для повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами підтверджується даними договорів факторингу, актів прийому-передачі реєстрів боржників та витягами з реєстрів боржників до вказаних договорів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі та право позивача на стягнення такої заборгованості. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладені позивачем в позовній заяві обставини належними та допустимими доказами не спростував, доказів сплати заборгованості та власного розрахунку заборгованості до суду не надав. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним № 555167313975 від 11.02.2022 в сумі 17940,95 грн. За положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджено документально. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між Товариством та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист щодо видів юридичних послуг, які надаються АО «Лігал Ассістанс» та їх вартості, заявку на надання юридичної допомоги, витяг з акта № 176 на надання юридичної допомоги від 01.09.2025, відповідно до яких витрати позивача на правничу допомогу з супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 555167313975 склали 9000 грн. Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.

Outcome: approved