Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

28.04.2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якої діє її представник адвокат Радченко О.В., до відповідача [PERSON] , в якій просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, встановлений рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2018 року по справі № 504/1062/18, які стягуються на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.09.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зі стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.05.2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів передано на розгляд Київському районному суду м. Одеси. 26.05.2025 року цивільна справа № 523/7445/25 надійшла до Київського районного суду м.Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.05.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. 17.07.2025 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Джулая М.В. надійшов відзив на позовну заяву, яким просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами наявність істотних змін, які відповідно до ст.192 СК України могли б бути підставою для зміни способу та розміру аліментів. 14.11.2025 року через канцелярію суду від представника позивача адвоката Радченко О.В. надійшла відповідь на відзив, якою просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Радченко О.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та справу розглянути за ї відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, представником відповідача адвокатом Джулай М.В. через канцелярію суду було подано письмові пояснення, якими просив при винесенні рішення врахувати доводи, викладені у відзиві на позов та надані письмові пояснення. Відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є сторони по справі мати [PERSON] , батько [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, актовий запис № 899./а.с.39/ В судовому засіданні встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.07.2013 року у цивільній справі № 504/1889/13-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 25 грудня 2010 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1246. Після розірвання шлюбу залишено позивачу прізвище « [PERSON] ». Неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] залишено на виховання матері [PERSON] ./а.с.35/ Згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Заочним Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2018 року по справі № 504/1062/18 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 700 гривень щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 25.12.2018 року. / а.с.37/. Позивачка посилається на те, що станом на дату подання вказаної позовної заяви відповідач аліменти сплачує в середньому по 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з січня 2025 року. При цьому, дійсний розмір своїх доходів відповідач позивачу не зазначає, жодної належної матеріальної допомоги [PERSON] , крім сплачених аліментів не надає. В позовній заяві зазначено, що позивач самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є інша особа [PERSON] /а.с.43/, проте, на даний час неповнолітній син [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Позивач з метою надання дитині всебічного розвитку забезпечує дитину і додатковою освітою, зокрема до позову надано довідку від 12 лютого 2025 року Навчального центру «П`ятірка» в місті Одеса, де [PERSON] проходить навчання комп`ютерних курсів у вказаному центрі. Оплату за навчання на комп`ютерних курсах в розмірі 11 280,00 грн. сплатила мати позивачки [PERSON] /а.с.17/ Крім того, позивач зазначає, що з метою доставлення дитини до комп`ютерного центру, а також інших розважальних заходів для забезпечення відпочинку сина, позивач здійснює переміщення сина у її власному автомобілі, сума коштів за оплату пального в середньому складає 4000 грн. на місяць, про що надано копії скриншотів./а.с.21,22,24,25/ Отже, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму щомісячно і збільшити їх розмір до 6000 грн, при цьому суд зазначає, що позивач не надала жодного доказу, що стосується її матеріального стану та інших обставин, з метою визначення матеріальної спроможності на утримання дитини кожним із батьків. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи положення частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1598 грн. Судом було досліджено копію квитанції № 2338688068 від 11.03.2025 року, з якої вбачається, що платником аліментів [PERSON] за період березня, квітня та травня 2025 року було перераховано аліменти на загальну суму 6000 грн., тобто по 2000 грн. щомісячно./а.с.19/. Також, позивачем надано копія переказу відповідачем власних коштів, як аліментів, за період грудня, січня та лютого 2024 року на загальну суму 4522,61 грн., тобто по 1500 грн. щомісячно./а.с.20/. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодексУкраїни передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Разом з цим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення(з частки на тверду грошову суму) може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у справах щодо зміни способу стягнення аліментів (постанова від 13 лютого 2019 року, справа №152/100/18, провадження № 61-40460св18). Зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі [PERSON] , пред`являючи даний позов, яким просить змінити стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму, наслідком чого є фактичне їх збільшення. Однак, зміна способу стягнення аліментів не звільняє позивачку від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачка [PERSON] , належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини та погіршення її матеріального стану. В позовній заяві та під час судового розгляду справи сторона позивача не доводить обставин, визначених ст. 192 СК України, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, що були змінені рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області 22.11.2018 року з 700 грн. на частину з усіх видів заробітку відповідача. Натомість, в обґрунтування позовної заяви позивачка обмежилася загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину, та основними доводами вказала оплату за комп`ютерні курси та оплату за пальне. Суд зазначає, що витрати позивачки на пальне для підвезення дитини до комп`ютерного центру або розважальних заходів самі по собі не є аліментами, але можуть бути віднесені до додаткових витрат на утримання дитини, які стягуються окремо від основних аліментів, якщо ці витрати є особливими обставинами (наприклад, специфічні потреби дитини у зв`язку зі станом здоров`я або навчання, що потребує особливих умов) і можуть бути доведені в суді. Також, суд зазначає, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), тому додаткові кошти на комп`ютерні курси може бути стягнуто, якщо вони виникають внаслідок особливих обставин для розвитку здібностей дитини, зокрема участь у міжнародних конкурсах, олімпіадах, що передбачено нормами ст.185 СК України, інакше це входить до базового розміру аліментів, та фактично тягар утримання несе той із батьків, який проживає разом з дитиною. У відзиву представником представником відповідача зазначено, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до медичного висновку № 363 від 28.05.2025 року страждає на органічний психічний розлад, та потребує постійного догляду, медикаментозного лікування та реабілітації./а.с.63/ Представником звернуто увагу суду на той факт, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду, може бути збільшено у разі зміни матеріального стану платника аліментів або його одержувача. На підтвердження доходів відповідача надано до суду відомості про застраховану особу [PERSON] за період з 2011 по 2025 рік, зокрема вбачається що дохід відповідача складає 8200 грн., тобто істотного збільшення доходів відповідача не має./а.с.64-65/. Враховуючи, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, яка має право на достатній життєвий рівень і відповідач згідно закону зобов`язаний її утримувати, а тому з урахуванням даних обставин, суд вважає, що для зміни розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина за рішенням суду, необхідною умовою є зміна матеріального або сімейного або стану здоров`я одержувача або платника аліментів, доведена належними доказами. Враховуючи, що позивачем не доведено погіршення її стану здоров`я, матеріального стану або зміну сімейного стану, як і не доведено зміну, покращення матеріального стану, сімейного стану або стану здоров`я платника аліментів, відповідача, враховуючи що розмір стягнутих аліментів в розмірі частини за рішенням суду відповідає мінімально встановленому розміру аліментів у вигляді 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яким в 2025 році є для дітей віком від 6 до 18 років - 1598,00 грн., підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Інших обставин, які мають суттєве значення для задоволення позову про збільшення розміру аліментів, судом не встановлено. Крім того, представником позивача було надано ШІ - аналіз судового документа ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2025 року, яким сторона позивача вдається до висновків про незаконне здійснення відповідачем господарської діяльності, проте суд вважає вказаний документ неналежним та недопустимим доказом по вказаній справі, який не несе доказової бази, та не спростовує висновки суду щодо недоведеності позову про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення./а.с.94/ З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, з урахуванням усіх доказів, які є в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до положення ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак витрати зі сплати судового збору компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed