Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Представник Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «\~Фінтраст Капітал»\~-\~Столітній М.М.,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за договором № 1457281 у розмірі - 40000 грн, з яких: сума кредиту - 4000 грн; сума процентів за користування кредитом - 30500 грн; нараховані відсотки за 55 календарних днів - 5500,00 грн; стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», сплачений судовий збір у розмірі - 2422,40 грн, та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі - 10000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 23.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено електронний Договір №1457281 про надання споживчого кредиту, за взаємного згодою сторони погодили умови кредиту. Сума кредиту 4000 грн, строк кредиту 360 днів з 23.02.2024 року по 17.02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Свої зобов`язання за Кредитним договором кредитор виконав та надавши йому кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , номер карти відповідач вказав особисто в договорі. В кредитному договорі сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: «в п.1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору». Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Відповідно до п.5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3 Договору. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. 24.12.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», було укладено Договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором. [PERSON] , було повідомлено про відступлення права грошової вимоги в особистому кабінеті. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Капітал». Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1457281 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 4000 грн. Відповідно до п.1.1-1.4 Договору вбачається, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і\~за свій\~рахунок забезпечує\~і оплачує\~технічні,\~програмні і\~комунікаційні ресурси,\~необхідні для\~організації каналів\~доступу і\~підключення до\~Веб-сайту/IКC\~Товариства.\~На умовах,\~встановлених Договором\~Товариство надає\~Споживачу кредит\~у гривні,\~а Споживач\~зобов`язується одержати\~та повернути\~кошти кредиту,\~сплатити проценти\~за користування\~ним та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором.\~Сума кредиту\~(загальний\~розмір)\~складає:\~4000\~грн.\~Тип кредиту\~-\~кредит.\~Строк кредиту\~360\~днів.\~Періодичність платежів\~зі сплати\~процентів -\~30\~днів.\~Детальні терміни\~повернення кредиту\~та сплати\~процентів,\~визначені в\~Таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальноїрічної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно положень п.п.1.5, 1.5.1, 1.5.2 «Предмет договору» тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 0,010% в день. Якщо Споживач до 24.03.2024 року, або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. П.п.1.7-1.8.2 «Предмет договору» передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,50 % в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,29% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 36000 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 33012 грн. Відповідно до п.2.1 «Порядок та умови надання кредиту» вбачається, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використанні реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно п.2.2 Сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 23.02.2024 року або 24.02.2024 року. Згідно з п.3.1 «Порядок обчислення (нарахування), економічна суть та база розрахунку процентів. Порядок зміни процентів» Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". П.5.1 «Порядок повернення кредиту, сплати процентів», передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.5.3. Договору. Також, п.6.1-6.7 договору визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. Відповідно до п.9.2 «Інші умови договору» вбачається, що договір вважається укладений з моменту його підписання електронними підписами Сторін і діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] погодилася на укладення договору №1457281 від 23.02.2024 року про надання споживчого кредиту, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором х858 23.02.2024 року. З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів. Як встановлено судом, свій обов`язок згідно Договору №1457281 від 23.02.2024 року про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 4000 грн. за реквізитами платіжної картки відповідача № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до якого 23.02.2024 року 10:19 на карту номер № [NUMBER] прийнята сума 4000 грн. Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 17.09.2025 року, відповідно до якого на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 23.02.2024 року здійснено переказ коштів на суму 4000 грн. Таким чином, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. 24.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено договір факторингу №24122024, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором про надання споживчого кредиту №1457281, який укладено 23.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» повідомило відповідача, шляхом направлення листа в особистий кабінет. Відповідно до п.1.4 Договору №1457281 строк кредиту 360 днів: з 23.02.2024 року по 17.02.2025 року. Станом на дату укладення Договору факторингу від 24.12.2024 року №24122024, строк дії Договору №1457281 від 23.02.2024 року не закінчився. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та [PERSON] , у період з 25.12.2024 року по 17.02.2025 року (55 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5500 грн: 4000 грн * 2,5% = 100грн *55 календарних дні = 5500 грн. Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 15.07.2025 року заборгованість за договором №1457281 від 23.02.2024 року про надання споживчого кредиту не погашена, загальна сума заборгованості становить 40000 грн. Відповідно до ст.6 ЦПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст.514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог та наданих на їх підтвердження доказів, в тому числі і на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором та на спростування розміру заборгованості за вказаним договором. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №1457281 року в сумі 40000 грн, яка складається із: 4000 грн - тіло кредиту, 36000 грн - нараховані проценти. Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц. Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором №10/12-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.2024 року; заявкою на виконання доручення до Договору №10/12-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.2024 року; актом від 12.08.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, в якому зазначено детальний перелік виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 10000 грн. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265\~ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, - суд зазначає таке. Відповідно до частин десятої та одинадцятої статті 265\~ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Дані норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238\~ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22. Також суд зазначає, що відповідно до п. 18 Перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 23.02.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування,- є необґрунтованими та безпідставними.

Outcome: approved