Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До суду надійшов позов АТ «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 94698,15 грн та 2422,40 грн судового збору. У обґрунтування позову зазначено, що 27.08.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2001387172301 про надання кредиту в сумі 50000 грн. 30.11.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1010321028 про надання кредиту в сумі 14700 грн. Позивач свої зобов`язання за договорами виконав, надавши позичальнику кредитні кошти на вказані суми. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 становить загальну суму 94698,15 грн, з яких: по кредитному договору від 27.08.2019 № 2001387172301 78347,01 грн, з яких: 47793.98 грн - заборгованість за кредитом; 30553,03 грн - заборгованість по процентам; по кредитному договору від 30.11.2021 № 1010321028 16351,14 грн, з яких: 8877,40 грн - заборгованість за кредитом; 1,73 грн - заборгованість процентами; 7472,01 грн - заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. 24.07.2025 судом сформований запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, що отриманий 19.09.2025. З 11.08.2025 по 05.09.2025 включно суддя перебувала у щорічній відпусті. 22.09.2025 відкрите провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.10.2025 надійшло клопотання представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді. 14.10.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» поданий відзив, що зареєстрований судом 15.10.2025. Позов вважає таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Щодо вимоги за кредитним договором № 2001387172301 від 27.08.2019, згідно заяви № 2001387172301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач просить банк встановити на її поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 18400 грн. У додатках до позову наявна копія довідки про збільшення кредитного ліміту до 50000 грн станом на 27.02.2022. Доказів щодо згоди відповідача на збільшення кредитного ліміту до позову не додано, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем 50000 грн за кредитним договором № 2001387172301 від 27.08.2019. Сторона відповідача посилається на те, що йому незрозумілим є зазначення різних сум боргу за відстоками та кредитом згідно наданого позивачем: розрахунку суми простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом заборгованість по сумі кредиту - 30553,03 грн; розрахунку суми заборгованості з погашення суми кредиту станом на 03.03.2025 всього заборгованість по сумі кредиту - 47793,98 грн. Щодо стягнення комісії сторона відповідача зазначає, що зі змісту кредитного договору слідуєм встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання. Оскільки вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені/ належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум та іншої інформації, що суперечить ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг здійснюється безоплатно. З урахуванням чого, сторона відповідача зазначає, що нарахована позивачем заборгованість за комісією в сумі 7472,01 грн стягненню не підлягає. 10.11.2025 ухвалою суду після відкриття провадження по справі позов залишений без руху із наданням строку для усунення виявлених недоліків. 17.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, що зареєстрована судом 18.11.2025, тому розгляд справи продовжений ухвалою суду від 19.11.2025. 22.12.2025 у судове засідання представник позивача не з`явився, у позові клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не з`явився, повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином на підставі п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Заяв, клопотань від учасників справи про відкладення судового розгляду, розгляду справи у режимі відеоконференції до суду не надходило. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 223 ЦПК України). З`ясувавши обставини, на які посилається представник позивача, як на підставу своїх позовних вимог та представник відповідача, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази на їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене таке. Щодо укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів, судом установлено таке. 27.08.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2001387172301 про надання кредитного ліміту в сумі 18400 грн, що у подальшому збільшений до 50000 грн шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку. Відповідач власноруч підписала заяву № 2001387172301 на приєднання до договору (а.с. 20, 81), підписанням якої позичальник підтвердила прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті АТ «ПУМБ» на таких умовах: відкриття на ім`я заявника [PERSON] поточного рахунку та надання кредитної картки із встановленням кредитного ліміту в сумі 18400 грн, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування ним, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються згідно умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності від типу кредитної картки; реальна річна процентна ставка 47, 88 %. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердила отримання платіжної картки і ПІН, з правилами користування якою ознайомлена та зобов`язується їх дотримуватися; ознайомлення із договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та тарифами банку, згодна із ними, роз`яснень не потребує. Паспорт споживчого кредиту (а.с. 20 - 21, 81), підписаний власноруч позичальником (відповідачем по справі) містить основні умови кредитування, а саме: сума кредиту 18400 грн, строк кредитування 12 місяців, зі спливом якого строк продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковий переказ на рахунок клієнта. Стандартна річна процентна ставка - 47, 88 % тощо. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту (на звороті а.с. 32, а.с. 82) установлено його поетапне збільшення з суми 18400 грн, що зарахована на карту позичальника 27.08.2019 на 23400 грн 10.12.2019, 27800 грн -10.07.2020, 32800 грн 15.10.2020, 37800 грн 16.11.2020, 42800 грн 16.12.2020, 47800 22.01.2021, 48500 грн 20.04.2021, 50000 грн 23.10.2021, 27.02.2022. З розрахунку заборгованості (а.с. 35 36), сформованого позивачем станом на 03.03.2025 включно, слідує наявність заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору від 27.08.2019 № 2001387172301 в сумі 78347,01 грн, з яких: 47793.98 грн - заборгованість за кредитом; 30553,03 грн - заборгованість по процентам. Як зазначено, стороною позивача у заяві від 17.11.2025 у останнього відсутня платіжна інструкція про видачу кредиту за договором від 27.08.2019 № 2001387172301, оскільки цей договір передбачає видачу кредитної картки з кредитним лімітом і тому відповідачу не було одноразово видано суму коштів за договором, натомість відповідач користувалася кредитною карткою протягом усього терміну дії договору. Зазначене стверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с. 84 86), відкритому на ім`я відповідача у АТ «ПУМБ», за період з 27.08.2019 по 03.03.2025, згідно якої вбачається активне користування [PERSON] кредитними коштами в межах кредитно ліміту, встановленого на банківську картку, відкриту на її ім`я. 30.11.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1010321028 про надання кредиту в сумі 14700 грн шляхом підписання 30.11.2021 о 12:36:02 заяви на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ОТП-паролем, надісланим на вказаний нею номер телефону (а.с. 18-19). Згідно заяви № 1010321028 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням цієї заяви позичальник підтвердив прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті АТ «ПУМБ» на таких умовах: найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі; цільове призначення - загальні споживчі цілі, сума 14700 грн на строк 24 місяці, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99 %, процентна ставка - 0,01 % річних, схема повернення кредиту - ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання кредиту - банківський переказ на рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ «ПУМБ», отримувач - [PERSON] . При обранні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу, підписуючи зазначену вище заяву, позичальник (відповідач) уповноважила банк здійснити переказ суми кредиту за реквізитами, зазначеними при визначенні способу його надання. У цій заяві № 1010321028 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб міститься графік платежів з 30.11.2021 по 30.11.2023 (24 місяці). Згідно паспорта споживчого кредиту (а.с. 19-20), підписаного відповідачем 30.11.2021 о 12:35:48 ОТП-паролем, надісланим на вказаний нею номер телефону, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: сума/ ліміт кредиту 14700 грн на строк 24 місяці, мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковий переказ на рахунок клієнта. Процентна ставка - 0,01, що нараховується щоденно та розраховується виходячи з залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з графіком платежів та виходячи з фактичної кількості днів у році та однакової кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування споживчим кредитом, починаючи з дня надання споживчого кредиту (включаючи день надання споживчого кредиту) по день повного повернення заборгованості за споживчим кредитом (не враховуючи цей день). Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,99 %, що нараховується щомісячно від суми споживчого кредиту. Загальні витрати за кредитом - 10550,04 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 25250,04 грн, реальна річна процентна ставка - 77,236 відсотків річних. Платіжні періоди - з 30.11.2021 по 30.11.2023, усього 24 місяці. Кредит в сумі 14700 грн перерахований 30.11.2021 відповідачу на банківський рахунок, зазначений нею у поданій заяві на приєднання, що стверджується копією платіжної інструкції (а.с. 33). З розрахунку заборгованості (а.с. 35 -36), сформованої позивачем станом на 03.03.2025 включно, слідує наявність заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору від 30.11.2021 № 1010321028 в сумі 16351,14 грн, з яких: 8877,40 грн - заборгованість за кредитом; 1,73 грн - заборгованість процентами; 7472,01 грн - заборгованість за комісією. З виписки з карткового рахунка (а.с. 37, 83), відкритого на ім`я відповідача у АТ «ПУМБ», за період з 30.11.2021 по 03.03.2025, вбачається зарахування кредитних коштів в сумі 14700 грн на рахунок відповідача. Суд звертає увагу, що стороною відповідача у поданому відзиві не заперечувалося укладення 27.08.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] кредитного договору № 2001387172301 та отримання кредиту в сумі 18400 грн, однак зазначено про відсутність доказів щодо згоди відповідача на збільшення кредитного ліміту на суму 50000 грн, що спростовується долученими до позову матеріалами. Відповідачем не спростовано доводи позивача в цій частині, відповідні документи, у тому числі виписку зі свого банківського рахунку, не надано на підтвердження невикористання зазначеної суми боргу у вигляді кредитного ліміту, встановленого на банківській карті, відкритій на її ім`я. Стороною відповідача не заперечувалося у поданому відзиві укладення 30.11.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] кредитного договору № 1010321028 про надання кредиту в сумі 14700 грн та отримання зазначених грошових коштів. Позивач свої зобов`язання за договорами виконав, надавши позичальнику кредитні кошти на вказані суми. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 становить загальну суму 94698,15 грн, з яких: по кредитному договору від 27.08.2019 № 2001387172301 78347,01 грн, з яких: 47793.98 грн - заборгованість за кредитом; 30553,03 грн - заборгованість по процентам; по кредитному договору від 30.11.2021 № 1010321028 16351,14 грн, з яких: 8877,40 грн - заборгованість за кредитом; 1,73 грн - заборгованість процентами; 7472,01 грн - заборгованість за комісією. Щодо комісії за кредитним договором № 2001387172301 від 27.08.2019, вимога в частині стягнення заборгованості щодо оплати за обслуговування кредиту в сумі 7472,01 грн не підлягає задоволенню, оскільки договір не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем під час укладення цього кредитного договору. За таких обставин, положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 10.06.2017 набув чинності Закон України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладений у такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (ч. 2 ст. 8 цього Закону). Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачав право банку встановлювати у кредитному договорі платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця. Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит), якою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Згідно п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Водночас зазначений Закон розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин по договору від 27.08.2019 № 2001387172301, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/ рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, що сплачені або належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що платежі за додаткові та супутні послуги можуть включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19. Крім того, суд звертає увагу, що в укладених із відповідачем договорах, містяться її персональні дані позичальника із зазначенням її прізвища, імені, по батькові, дати народження, РНОКПП, паспортних даних, зареєстрованого місця проживання, фінансовий номер телефону, електронна пошта, реквізити платіжної картки для перерахування кредитних коштів. Наведена сукупність відомостей про фізичну особу, що не перебувають у відкритому доступі, виключає використання їх сторонньою особою за винятком їх протиправного збирання та обробки. Відповідач не надала відомостей про звернення до правоохоронних органів щодо повідомлення про вчинення щодо неї шахрайських або будь-яких протиправних дій. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію») Такий договір укладається шляхом акцепту оферти через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням електронного підпису, зокрема одноразового ідентифікатора та прирівнюється до письмового. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Моментом підписання електронної правової угоди є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Про допустимість такої форми укладення правочинів зазначено у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19, від 22.09.2022 по справі № 234/7163/20, від 12.06.2023 по справі № 263/3470/20. З урахуванням наведеного, доводи позивача про укладення із відповідачем кредитних договорів є доведеними, відповідач не скористалася процесуальними правами в частині надання на спростування доводів позивача належних та допустимих доказів щодо спростування заявлених позовних вимог. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом (ст. 204 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину про те, що вчинений правочин вважається правомірним, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.ч. 7, 12 ст.11 Закону). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Судом установлені порушення відповідачем умов договорів шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 92,11 % від 94698,15 грн на загальну суму 87226,14 грн за мінусом комісії в сумі 7472,01 грн. Оскільки позов задоволений частково на 92,11 %, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України підлягає стягнення судовий збір, пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2231,21 (92,11 % від 2422,40 грн).

Outcome: approved