Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

24.12.2025 року КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що остання з 2009 року страждає на параноїдну шизофренію. Неодноразово знаходилася на обстеженні та лікуванні у психіатричних стаціонарах. В клінічній картині афективна, маячна симптоматика, агресивні та ауто агресивні тенденції. Остання госпіталізація з 16.04.2023 по 05.05.2023 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, депресивно-параноїдний синдром». Поточна госпіталізації пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану пацієнтки. Згідно рапорту співробітників поліції та за відомостями від батька, протягом останніх 10 днів не спить, замкнулася, відмовляється від прийому їжі, виганяє з дому матір, відчиняє навстіж вікна, погрожує зламати холодильник та газовий котел, спалити дім. Напередодні госпіталізації роздягнена вийшла надвір, сіла на землю, пручалася спробам батька завести її додому. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим була госпіталізована в примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 24.12.2025 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою суду від 24.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремого провадження. У судовому засіданні представник психіатричного закладу Пєгов Є.М. обставини, викладені в наведеній вище заяві, повністю підтримав, просив суд задовольнити заяву [PERSON] у судовому засіданні повідомила про тяжкий психічний розлад у [PERSON] , необхідність госпіталізації останньої до психіатричного закладу у примусовому порядку, так як остання за психічним станом є неспроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а також можливі суттєві погіршення стану здоров`я внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Примусова госпіталізація для лікування [PERSON] це єдиний можливий спосіб покращити стан здоров`я останньої. Прокурор Березовська А.В. заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію його доньки до психіатричного закладу у примусовому порядку. При цьому зазначив, що [PERSON] є небезпечною для себе та оточуючих, враховуючи її поведінку останнім часом. Починаючи з 16.12.2025 року стан доньки погіршився, вона ні з ким не спілкується, зовсім не їсть, не контактна та підозріла. [PERSON] через психічний стан не змогла висловити свою думку щодо заяви КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР про її примусову госпіталізацію. Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.12.2025 року, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, катано-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Інших висновків лікарів з приводу здоров`я [PERSON] що спростовують зазначені висновки, матеріали справи не містять. Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] за психічним станом є неспроможною самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а також можливі суттєві погіршення стану здоров`я внаслідок ненадання психіатричної допомоги, пояснення законного представника [PERSON] щодо погіршення стану здоров`я доньки та її небезпеки для себе й оточуючих, підтверджують необхідність госпіталізації останньої до психіатричного закладу у примусовому порядку. Аналогічна позиція закріплена Верховним Судом у постанові від17.09.2025 року у справі №465/7314/24 щодо обов`язкових умов для госпіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved