Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради в якому просить визначити йому додатковий термін для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] . Позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. Однак, оскільки він проживає в с. Тюдів, Івано Франківської області, а батько проживав окремо та віддалено від нього, що унеможливо вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Крім того зазначив, що через те, що він проживав окремо від батька то не знав про навність спадкового майна і про земельну ділянку, яка належить батькові дізнався від знайомих мешканців с. Балаклея. Оскільки про наявність спадкового майна йому не було відомо, а також те, що в нього була необхідність самостійного виховання сина то він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Просив суд з цих підстав поновити йому термін для подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою судді від 23 вересня 2025 року року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи яка не завяляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 16 вересня 2025 року від позивача до суду через поштове відправлення надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Балаклеївської сільської ради в судове засідання не з`явився. На електронну пошту суду 21 жовтня 2025 року від сільського голови Балаклеївської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача за наявними у справі документами. Третя особа, яка не завяляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, що підтверджується розпискою про отримання поштового повідомлення від 14 листопада 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає, що підставою звернення до суду із даним позовом є те, що про наявність спадкового майна він дізнався від знайомих вже після терміну на подання заяви до нотаріуса та через те, що він проживає віддалено від місця відкриття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 жовтня 2023 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії спадкової справи № 213/2024, яка заведена після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті\~\~\~\~ [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори звернулась його дочка [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому в якості відповідача зазначив Балаклеївську сільську раду. Суд з власної ініціативи залучив до участі у\~ справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Суд зазначає, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)). Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04\~ грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (провадження\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 61-3014св19)). Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON] , оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином спадкоємицею після смерті [PERSON] першої черги по закону є [PERSON] , яка позивачем не зазначена у справі як відповідачка. Клопотання про залучення співвідповідача до участі у справі [PERSON] позивачем не заявлялось. Процесуальне становище третьої особи є відмінним від процесуального становища відповідача. При цьому суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглядаючи спір між сторонами, оскільки відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України така особа вступає у справу або залучається до участі у справі на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 766/8113/17 (провадження № 61-464св18), від 29 червня 2022 року у справі №753/7478/18 (провадження № 61-21042св21), від 23 листопада 2022 року у справі № 201/2760/20 (провадження №\~ 61-5633св22), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 461/10495/21 (провадження № 61-12629св22). Крім того, суд звертає увагу і на те, що відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У разі, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, то звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, вже не вимагається. \~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не вірно визначено відповідача у справі, а суд самостійно не має права замінувати відповідача на належного чи залучати співвідповідача то в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). У контексті вище наведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed