Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12705 грн. звернулося ТОВ "Споживчий центр". В обґрунтування позовної заяви зазначає що 24.09.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №24.09.2024-100002441, відповідно до якого ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 11000 грн. строком на 124 календарні дні зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 1% в день, комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 9% від суми кредиту, що становить 990 грн. та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 990 грн. за кожен з 2 чергових періодів користування ним. Вказує, що відповідно до квитанції про перерахування коштів, [PERSON] 24.09.2024 отримано кредитні кошти. Вказуючи, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 12705 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1705 грн., просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 11.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачці було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 22.10.2025 суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за позовом ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце, розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачка не подавала. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.09.2024 між [PERSON] та ТОВ "Споживчий центр" було укладено кредитний договір №24.09.2024-100002441 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до заявки від 24.09.2024, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало позичальниці кредит у розмірі 11000 грн., строком на 124 дні з дати його надання зі сплатою 1% за один день користування кредитом, комісії за надання кредиту в розмірі 990 грн. та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 990 грн. за кожен з 2 чергових періодів користування ним. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачці, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення", відповідно до якого 24.09.2024 19:21:20 на платіжну картку клієнта № [NUMBER] було успішно перераховано кошти за договором кредиту №24.09.2024-100002441. В свою чергу, [PERSON] лише 24.10.2024 та 24.11.2024 внесла по 4400 грн. та 25.12.2024 внесла 2695 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором, в подальшому умови договору належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 24.09.2024 отримала кредит у ТОВ "Споживчий центр" в розмірі 11000 грн. та зобов`язалася його повернути у визначений строк, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію, пов`язану з наданням кредиту, але належним чином не виконала свої обов`язки за договором. Оскільки кредитним договором та графіком платежів було встановлено строк повернення кредиту 124 днів з моменту його надання, тобто до 25.01.2025, а [PERSON] у визначений строк кошти не повернула, то з неї слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11000 грн. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно умов кредитного договору №24.09.2024-100002441 від 24.09.2024, [PERSON] отримала в позику грошові кошти зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 1% в день. Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки 1705 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором №24.09.2024-100002441від 24.09.2024. Оскільки борг по процентам на даний час [PERSON] не сплачений, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором [PERSON] не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку в повному розмірі не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст.549, 610, 612, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved