Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, посилаючись на те, що відповідач, [PERSON] , [INFO] , повторно у період часу із 23.11.2024 по 25.11.2024, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений до 08.02.2025 року включно Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 та затверджений Верховною Радою України, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом віджиму вікна кухні, проник до приватного будинку, за адресою: [ADDRESS] , звідки таємно з корисних мотивів, викрав майно, що належить потерпілому [PERSON] , [INFO] , а саме: бензопилу «Husqvarna 130 9671084-01», вартість якої згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/18216-ТВ від 25.12.2024 становить 4777,50 грн., домашній кінотеатр/акустична система 5.1 Tust GXT 658 Tytan Surond Speaker System Black, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18216- ТВ від 25.12.2024 становить 4209,91 грн., велосипед марки «CORRADO Pietont» темно синього кольору, діаметр колеса 26, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124- 24/18221-ТВ від 25.12.2024 становить 8347,00 гри., ударна дриль «DWT» моделі SBM-810, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18217-ТВ від 25.12.2024 становить 743,51 грн., ударний дриль «Metabo» моделі BEV 1300-2 (600785000), вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18217-ТВ від 25.12.2025 становить 4884,07 грн. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши таким чином потерпілому [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 22961,99 грн. Вказані обставини були встановлені вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 19.02.2025 року у справі № 707/229/25, який набрав законної сили. Зазначає, що завдана матеріальна шкода має бути відшкодована відповідачем на його користь в повному обсязі. Вказує, що в результаті вчинення кримінального правопорушення відповідачем йому була завдана також моральна шкода, яка полягає в тому, що у нього погіршився сон через боязнь повторних крадіжок, у зв`язку з вчиненим відносно нього вищевказаного кримінального правопорушення. Позивач вимушений був витрачати та витрачає багато часу на намагання поновити порушені свої права (явка до правоохоронних органів, суду, тощо), життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психологічними переживаннями. Таким чином, у позивача були порушені нормальні життєві зв`язки, у зв`язку з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення. Завдану моральну шкоду оцінює в 100 000 грн., які також просить стягнути з відповідача на користь позивача. А також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. 12 вересня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Адвокат позивача Мартьянов В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди поклався на розсуд суду. Заслухавши думку адвоката, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2025 року відповідач [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначено відповідне покарання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , повторно у період часу із 23.11.2024 по 25.11.2024, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений до 08.02.2025 року включно Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 та затверджений Верховною Радою України, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом віджиму вікна кухні, проник до приватного будинку, за адресою: [ADDRESS] , звідки таємно з корисних мотивів, викрав майно, що належить потерпілому [PERSON] , [INFO] , а саме: бензопилу «Husqvarna 130 9671084-01», вартість якої згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/18216-ТВ від 25.12.2024 становить 4777,50 грн., домашній кінотеатр/акустична система 5.1 Tust GXT 658 Tytan Surond Speaker System Black, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18216- ТВ від 25.12.2024 становить 4209,91 грн., велосипед марки «CORRADO Pietont» темно синього кольору, діаметр колеса 26, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124- 24/18221-ТВ від 25.12.2024 становить 8347,00 гри., ударна дриль «DWT» моделі SBM-810, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18217-ТВ від 25.12.2024 становить 743,51 грн., ударний дриль «Metabo» моделі BEV 1300-2 (600785000), вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/18217-ТВ від 25.12.2025 становить 4884,07 грн. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши таким чином потерпілому [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 22961,99 грн. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до положень ст.1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно - правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов`язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов`язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше). Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Оскільки вина [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України вже була встановлена вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2025 року, ухваленого на основі викладених у ньому доказів, а також враховуючи надані позивачем письмові докази, що підтверджують понесення матеріальних витрат позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування відповідачем матеріальної шкоди завданої вищевказаним правопорушенням на суму 22 961 грн. 99 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача також завдано потерпілому немайнових втрат, тобто моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди передбачене статтею 23 Цивільного кодексу України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач стверджує, що в результаті вчинення кримінального правопорушення відповідачем йому була завдана також моральна шкода, яка полягає в тому, що у нього погіршився сон через боязнь повторних крадіжок, у зв`язку з вчиненим відносно нього вищевказаного кримінального правопорушення. Позивач вимушений був витрачати та витрачає багато часу на намагання поновити порушені свої права (явка до правоохоронних органів, суду, тощо), життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психологічними переживаннями. Таким чином, у позивача були порушені нормальні життєві зв`язки, у зв`язку з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 100 000 грн. Відповідач завдану моральну шкоду визнав частково та не заперечував проти її відшкодування в розмірі, що буде визначена на розсуд суду. Суд, оцінюючи надані сторонами в судовому засіданні пояснення щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, приходить до наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. У відповідності до ч. 3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, їх тривалість, інші конкретні обставини справи, а саме те, що дана шкода була понесена ним в результаті злочинних та умисних дій відповідача, порушення в результаті укладу життя позивача, вимоги розумності і справедливості, та вважає справедливою та спів розмірною сумою відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Щодо витрат на правову допомогу, то адвокатом позивача під час розгляду справи заявлено клопотання з посиланням на норму ст. 141 ч. 8 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим питання щодо відшкодування зазначених витрат на даний час судом не вирішується.

Outcome: partial