Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до АТ «Перший український міжнародний банк», вказавши, що 27.03.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №12251, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в сумі 91090,24 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, не були надані докази безспірності заборгованості, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.М. 03.04.2020 року за №12251. Разом із позовом позивачем було заявлене клопотання про витребування доказів та заява про забезпечення доказів. Ухвалою суду від 24.07.2020 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість 91340,24 гривень. Приватним виконавцем було надіслано до суду постанову від 04.08.2020 року про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61967324 з примусового виконання виконавчого напису №12251 виданого 03.04.2020 року приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. Ухвалою суду від 17.08.2020 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10.09.2020 року представником позивача були надані додаткові письмові пояснення. 08.10.2020 року приватний нотаріус Хара Н.С. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представником позивача заявлене клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Ухвалою суду від 23.02.2021 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Витребувано від приватного нотаріуса Хари Н.С. копію заяви АТ «ПУМБ» про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1001277846003 від 27.03.2019 року, укладеним між [PERSON] та АТ «ПУМБ», а також доданих до неї документи. Приватному нотаріусу двічі направлялась для виконання копія ухвали суду про витребування доказів, однак до суду витребувані докази або повідомлення щодо неможливості виконання ухвали суду не надходили. В судове засідання відповідач не з?явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлявся згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судовою повісткою, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. В ході розгляду справи будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не подавались. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 27.03.2019 року [PERSON] підписав та направив до АТ «ПУМБ» заяву №1001277846003 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в якій [PERSON] підтвердив прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та просив надати кредит в сумі 70000 гривень строком на 24 місяці з розміром процентної ставки 0,01% річних та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%. 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №1001277846003 від 27.03.2019 року, укладеним ним з ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ». Строк платежу за кредитним договором №1001277846003 від 27.03.2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.07.2019 року по 20.02.2020 року. Сума заборгованості складає 91090,24 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20415,51 гривень, прострочена заборгованість за комісією 14651 гривня, прострочена заборгованість за процентами 2,51 гривні, строкова заборгованість за сумою кредиту 40834,99 гривень, строкова заборгованість за комісією 1620,24 гривень, строкова заборгованість за процентами 0,49 гривень, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 13565,50 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 250 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №12251. 19.07.2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66078771 з примусового виконання виконавчого напису №17270 виданого 25.09.2020 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 25050 гривень. 01.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №61967324 з примусового виконання виконавчого напису №12251 виданого 03.04.2020 року приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 91340,24 гривень. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як зазначено у постанові ВП ВС від 21.09.2021 року №910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову КМУ №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 88 постанови). Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 03.04.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, кредитний договір не був нотаріально посвідченим, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved