Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У травні 2025 року заявник [PERSON] звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області та просив встановити факт родинних стосунків між померлою [PERSON] як тіткою та [PERSON] як племінником. Зазначив, що він є чоловіком померлої [PERSON] . Після її смерті він у встановлений законом строк прийняв спадщину після померлої дружини. У свою чергу його дружина за життя прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого племінника [PERSON] . Заявникові, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки неможливо встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] через відсутність актового запису про народження [PERSON] , що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 85/02-31, виданою 31 березня 2025 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Тернюк Єлизаветою Володимирівною. З метою захисту своїх спадкових прав заявник звернувся про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою від 09.05.2024 справу прийнято до провадження судді Мартинцової І.О. та призначено до розгляду за правилами окремого провадження та витребувано спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 20.08.2025 представник заявника [PERSON] адвокат Больботенко А.Р. заяву про встановлення факту підтримала. Заінтересована особа Васильківська міська рада свого представника у судове засідання не направила, через електронний суд представник заінтересованої особи подав заяву із проханням розглядати справу без його участі. 25.09.2025 представник заявника подала заяву із проханням розглядати справу без участі її та заявника, вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 листопада 2023 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1411, складено за місцем реєстрації свідоцтва. Із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулась [PERSON] (а.с.52) Із матеріалів спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] вбачається, що інших спадкоємців які прийняли спадщину після його смерті немає. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 липня 2024 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 441, складено за місцем реєстрації свідоцтва. Із матеріалів спадкової справи від заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся заявник, [PERSON] . Заявник є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10 жовтня 1962 року Васильківським районним бюро запису актів громадянського стану. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 85/02-31, виданою 31 березня 2025 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Тернюк Єлизаветою Володимирівною відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] оскільки неможливо встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] через відсутність актового запису про народження [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 1962 року Васильківським районним бюро запису актів громадянського стану прізвище [PERSON] до одруження [PERSON] . Відповідно до Посвідки про народження серії [NUMBER] , виданою 06 червня 1941 року Районним відділом запису актів громадянського стану, [PERSON] народилась [INFO] в місті Тальне Київської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON] , дівоче прізвище її матері [PERSON] . У її матері була ще одна сестра [PERSON] та були рідни брати [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] приходиться свідку рідною діткою. Тому їй достовірно відомо, що померла [PERSON] є рідною тікою [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] які є синами [PERSON] також підтвердили, що їм достовірно відомо, що їх матір та батько [PERSON] [PERSON] були рідними братом та сестрою. Відтак [PERSON] є племінником матері. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 червня 2005 року відділом реєстрації смерті у місті Києві вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в місті Погребище Погребищенського району Вінницької області. Але свідоцтво про народження в родичів не збереглось. Тому документально підтвердити походження [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] , неможливо. Згідно із відповіддю Державного архіву Київської області № 08-08/133 від 29 січня 2025 року на зберігання до Державного архіву Київської області від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшли книги реєстрації актів цивільного стану за 1919-1948 роки згідно з сучасним адміністративно територіальним поділом України (архівний фонд Р-5634), а саме: згідно з Постановою ЦВК СРСР від 22 вересня 1937 року «Про поділ Харківської області на Харківську і Полтавську, Київської на Київську і Житомирську, Вінницької на Вінницьку і Кам`янець Подільську і Одеської на Одеську і Миколаївську області» були ліквідовані округи та Погребищенський район зі складу Київської області увійшов до складу Вінницької області. Державний архів Вінницької області відповіддю № 08-276/7 від 03 лютого 2025 року повідомив, що книги актових записів про народження громадян по місту Погребище Вінницької області за 1927 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим неможливо видати довідку про народження [PERSON] . У заяві справжність підписів на якій засвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріально округу Київської області Тернюк Єлизаветою Володимирівною 03 квітня 2025 року за реєстровими номерами 683, 684, 685 [PERSON] , дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] та [PERSON] - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , заявляють, що їм відомо, що у їхніх матерів, а саме: [PERSON] та [PERSON] , були рідни брати [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Виходячи з заявленого вище можна зробити висновок, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були рідними братами та сестрами. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 21 грудня 1954 року Мгачинською радою Олександрівського району Сахалінської області [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] . Отже [PERSON] доводиться племінником [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ). У силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України "( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно з вимогами ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Зважаючи на викладене та на наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що наведених обґрунтувань та зібраних доказів достатньо на підтвердження родинних зв`язків між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved