Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ «Він Фінанс» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 06.03.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №96043, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворено шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 25.07.2024 року протоколом загальних зборів №1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». 12.04.2018 року укладено договір №1 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь «Він Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №96043. Відповідач не виконував у повному обсязі договірні зобов`язання, порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за договором позики. Відповідно до реєстру прав вимоги №4 від 17.07.2018 року до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року позивач ТОВ «Він Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16760,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2160,00 грн. сума заборгованості за відсотками., 10200,00 грн. сума за пенею та штрафами. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором №9604 від 06.03.2018 року в розмірі 16760,00 грн., суму інфляційних втрат 3664,82 грн., 3% річних у розмірі 1509,78 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, , що 06.03.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №96043, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворено шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 25.07.2024 року протоколом загальних зборів №1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». 12.04.2018 року укладено договір №1 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь «Він Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №96043. Відповідач не виконував у повному обсязі договірні зобов`язання, порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за договором позики. Відповідно до реєстру прав вимоги №4 від 17.07.2018 року до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року позивач ТОВ «Він Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16760,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2160,00 грн. сума заборгованості за відсотками., 10200,00 грн. сума за пенею та штрафами. Оскільки умови договору №9604 від 06.03.2018 року не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 16760,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року становлять 3664,82 грн. та сума 3% річних 1509,78 грн. Крім того,

Outcome: approved