Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі - ТОВ «Фінпром маркет») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75221643, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 3660 грн., строком на 30 днів та зобов`язалася його повернути разом із процентами за користування ним. Кредитний договір укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. 19.11.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладений договір факторингу №1911, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором позики №75221643 від 18.06.2021. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет»був укладений договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром маркет» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором позики №75221643 від 18.06.2021. ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, та надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 12399,60 грн., з яких 3660 грн. - заборгованість за кредитом та 8739,60 грн. - заборгованість по процентам. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. та судовий збір. 30.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та витребувано докази. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 18.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75221643, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 3660 грн. строком на 30 днів до 18.07.2021, з фіксованою процентною ставкою 1,99% на день, зобов`язалася повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 14.04.2025 ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 18.06.2021 перерахувало на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 3660 грн. Відповідно до листа АТ «Універсал банк» від 01.08.2025 на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 18.06.2021 були зараховані грошові кошти у розмірі 3660 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75221643 від 18.06.2021 заборгованість відповідача становить 12399,60 грн., з яких 3660 грн. - заборгованість за кредитом та 8739,60 грн. - заборгованість по процентам. 19.11.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу №1911, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру прав вимог №3 до договору факторингу №1911 від 19.11.2021 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №75221643 від 18.06.2021 заборгованість за основною сумою кредиту - 3660 грн., заборгованість по відсоткам - 8740,08 грн. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет»укладений договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром маркет» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру заборгованості до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром маркет» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №75221643 від 18.06.2021 заборгованість за основною сумою кредиту - 3660 грн., заборгованість по відсоткам - 8740,08 грн. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, п. 5 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 18.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75221643, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 3660 грн. строком на 30 днів до 18.07.2021, з фіксованою процентною ставкою 1,99% на день, зобов`язалася повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Позичальник отримала грошові кошти в розмірі 3660 грн., які були перераховані на її картковий рахунок 18.06.2021. Також встановлено, що ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, на відміну від позичальника, яка своєчасно до встановленого графіку не повертала платежі в строк та розмірі, визначені умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано. Позивач, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 12399,60 грн., з яких 3660 грн. - заборгованість за кредитом та 8739,60 грн. - заборгованість по процентам. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договором позики №75221643 від 18.06.2021 становить суму, що зазначена у розрахунку заборгованості та реєстрах прав вимоги до договорів факторингу. Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача до ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо пролонгації граничного строку повернення позики до суду не надано, а тому строк кредитування за договором позики №75221643 від 18.06.2021 не змінювався і становить 30 днів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. ТОВ «Фінпром маркет», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, що за розрахунком суду та з урахуванням умов договору позики №75221643 від 18.06.2021 становить 2185,02 грн. (3660 грн. * 30 днів * 1,99% = 2185,02 грн.) Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №75221643 від 18.06.2021 поза межами строку кредитування є безпідставними. За таких обставин, суд з вважає, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №75221643 від 18.06.2021, розмір якої становить 5845,02 грн., з яких 3660 грн. - заборгованість за кредитом та 2185,02 грн. - заборгованість по процентам. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,14%) в сумі 1141,92 грн. та витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,14%) в сумі 1649,90 грн., у зв`язку з документальним підтвердження їх понесення. Загалом розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 2791,82 грн. (1141,92 грн. + 1649,90 грн. = 2791,82 грн.).

Outcome: partial