Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» через директора Хлопкову М.С. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що 24 серпня 2024 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі за текстом - ТОВ «Макс Кредит») в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора «71244» був укладений кредитний договір №00-9922564, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредитні кошти у розмірі 7200 гривень, шляхом перерахування їх на картковий рахунок, а останній зобов`язався сплатити відсотки на користування ними та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 16 квітня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі за текстом - ТОВ «Юніт Капітал») було укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором кредитної лінії №00-9922564 від 24 серпня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 16 квітня 2025 року до Договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16 квітня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17 916 гривень, про що також було складено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників. Таким чином до ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент подання позову становить - 17 916 гривень. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. 02 грудня 2025 року від представника відповідача - адвоката Григоренка А.О. через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позов, у якому останній вказав на те, що відповідач повністю заперечує позов та просить відмовити у його задоволенні. Обгрунтовуючи заперечення вказав, що між сторонами існує спір щодо усіх обставин, які є предметом спору, а саме: факт укладення договору, а також те, на яких саме умовах його було укладено, у якій саме редакції, чи було переказано кошти по ньому і саме від первісного кредитора, чи існує заборгованість та її розмір. Вказав, що позивач не довів факт укладання договору з відповідачем та його істотних умов, єдиним доказом чого може бути оригінал примірника такого договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі - підписами сторін, який відсутній у відповідача. Також вважає недоведеним факт видачі кредиту та розмір заборгованості, як загального, та і по її складовим (основному боргу, відсоткам, неустойці, які не були погоджені у письмовій формі). Нараховані позивачем суми вважає такими, що не відповідають законодавству України, є непропорційно великими, не відповідають засадам справедливості і правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду. Вказав також, що матеріали справи не містять належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки відсутні первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а надана АТ КБ «ПриватБанк» виписка не підтверджує факт отримання коштів від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» в сумі 6000 гривень. Також представник відповідача вказав на те, що позивач не надав жодного документа на підтвердження дійсності та правомірності переходу права вимоги щодо відповідача, зокрема: повного тексту договору факторингу з усіма додатками, засвідчених актів приймання-передачі права вимоги, доказів передачі кредитної справи, жодних документів, що підтверджують оплату позивачем вартості портфелю прав вимоги. Так само відсутній будь-який доказ отримання відповідачем письмового повідомлення про зміну кредитора. 04 грудня 2025 року представник позивача Хлопкова М.С. через підсистему Електронний суд надіслала до суду відповідь на відзив, у якій виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. При цьому, детально описала алгоритм укладення кредитного договору з відповідачем в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію». Також пояснила щодо переказу коштів відповідачу за кредитним договором через посередника ТОВ "ПрофітГід", щодо переходу права вимоги, оплати за договором факторингу. Різницю між сумою фактичного зарахування 6000 гривень та загальною сумою, заявленою позивачем до стягнення, пояснила умовами договору щодо комісії, відповідно до пункту 1.6 якого кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 1200 (одна тисяча двісті) гривень, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору, що сплачується разом із сумою кредиту, але на зазначену комісію відсотки не нараховуються. Представник позивача - директор Хлопкова М.С. в судове засідання не з`явилася, в позові просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] иа його представник- адвокат Григоренко А.О. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені, про що свідчать наявні в матераіалах справи розписка про вручення судової повістки в приміщенні суду (арк.спр.121) та довідка про доставку електронного документа адвокату (арк.спр.124). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.85). 03 грудня 2025 року відкладено судовиий розгляд за клопотанням представника відповідача. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 24 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-9922564, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «71244» (24.08.2024 о 08:30:06), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.1 Договору) (арк.спр.9-13). Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) становить 6000 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту Кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 19 серпня 2025 року (п. 1.2, 1.3 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (п.1.5, 1.5.1 Договору). Знижена процентна ставка становить 0,85% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (датою видачі кредиту) (п.1.5.2 Договору). Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1200 гривень (п.1.6 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за Стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 2442,38% (п. 1.8 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 2351,58% (п. 1.8.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за Стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 27 504 гривні (п. 1.9 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 27 423 гривні (п. 1.9.1 Договору). Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 24 серпня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6000 гривень на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк.спр.20-22). Додатком №1 до Кредитного договору №00-9922564 від 24 серпня 2024 року Графіком платежів доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів (арк.спр.14). Відповідно до Довідки про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит» встановлено, що відповідач [PERSON] підписав договір одноразовим ідентифікатором «71244», який було відправлено 24 серпня 2024 року о 08:29:46 на мобільний телефон [NUMBER] (арк.спр.23). Довідкою ТОВ «МАКС КРЕДИТ» підтверджено здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» 24 грудня 2024 року о 08 год 30 хв [PERSON] в розмірі 6000 гривень на платіжну карту № [NUMBER] (арк. спр.24-30). Згідно з Розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Макс Кредит» заборгованість відповідача становить 17 916 гривень, з яких: за тілом кредиту - 6000 гривень, за процентами - 10 716 гривень, за комісіями - 1200 гривень (арк.спр.58-61). Така ж сума заборгованості підтверджена Випискою з особового рахунка за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня 2024 року (арк.спр.62). З Довідки АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251111/94789-БТ від 25 листопада 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , а фінансовим номером телефона є [NUMBER] , вказаний номер телефона знаходиться в анкетних даних [PERSON] 24 серпня 2025 року по рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів в сумі 6000 гривень (арк.спр.92). Випискою за Договором №б/н за період 24 серпня 2024 року підтверджується факт зарахування коштів на банківську картку відповідача - на № [NUMBER] в сумі 6000 гривень 24 серпня 2024 року (арк.спр.93). 16 квітня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі за текстом - ТОВ «Юніт Капітал») було укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором кредитної лінії №00-9922564 від 24 серпня 2024 року (арк.спр.43-52). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 16 квітня 2025 року до Договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16 квітня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17 916 гривень, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 7200 гривень, залишок заборгованості за звичайними відсотками - 10 176 гривень (арк.спр.53-55), про що також було складено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (арк.спр.56). 21 квітня 2025 року ТОВ Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. сплатило грошові кошти за відступлення прав вимог згідно Договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16 квітня 2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією №422 від 21 квітня 2025 року (арк.спр.57). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору, а тому до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», перейшло право вимоги за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня року, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] . Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Макс Кредит» та «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Суд установив, що між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір відкриття кредитної лінії №00-9922564 від 24 серпня 2024 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 6000 гривень на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію в розмірі 1200 гривень, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. Проценти за користування кредитом нараховані нарахованих в межах строку договору. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не спростував будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, серед іншого - і процентів, розмір яких вважає несправедливим, та неналежне виконання ним умов договору щодо сплати заборгованості. Доводи про непідписання кредитного договору, неузгодження основних умов договору з відповідачем, неотримання суми кредиту, відсутності доказів переходу права вимоги до відповідача та інші суд відхиляє, оскільки такі спростовані матеріалами справи. Різницю між сумою фактичного зарахування 6000 гривень відповідачу та загальною сумою, заявленою позивачем до стягнення, пояснено представником позивача у відповіді на відзив, така узгоджується з умовами кредитного договору. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, а всього - 9 422 гривні 40 копійок. Щодо судового збору. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (17 916 гривень), відповідно до частини першої статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок (3 028 х 0,8=2422,40). Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивачем ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. 10 вересня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 з Адвокатським бюро «Соломко та партнери» (арк.спр.63-65). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також Додаткову угоду №25770871964 від 11 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №10/09/2025-02 від 10 вересня 2025 року (арк.спр.66); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломко О.В. (арк.спр.69); Акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року (арк.спр 67), відповідно до якого Адвокатське бюро «Соломко та партнери» надало клієнтові ТОВ «Юніт Капітал» такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості: - складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня 2024 року; - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] , за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня 2024 року; - підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня 2024 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] ; - підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9922564 від 24 серпня 2024 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] , на що витрачено 6 годин. Вартість послуг становить 7000 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, яка є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.

Outcome: approved