Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , недієздатним та призначення її опікуном [PERSON] , На обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Їх матір [PERSON] , [INFO] , яка раніше опікувалася братом, на даний час за віком та станом здоров`я не може в повній мірі здійснювати опіку. Брат [PERSON] є інвалідом дитинства, йому встановлена 1 група інвалідності внаслідок психічного розладу. Він постійно потребує стороннього догляду, нагляду та допомоги. На теперішній час саме вона, [PERSON] , здійснює догляд за братом, допомагає йому у побуті та ін. Внаслідок наявного у брата захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про визнання брата недієздатним та встановлення опіки підтримала та просила задовольнити. Представник Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради Чубенко І.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі. Представник [PERSON] - адвокат Пустяк А.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового засідання без її участі, просила задовольнити заяву, визнати [PERSON] недієздатним та призначити опікуном його сестру [PERSON] . Згідно частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про таке. Із змісту частини 3 статті 297 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути задоволена судом в разі встановлення обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад особи, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною 1 статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до частини 1 статті 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідністю з частиною 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно з пунктами 1.2, 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Згідно статті 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно статті 63 Цивільного кодексу України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00032000233 від 06.08.2021, відповідно до якого прізвище заявниці у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 3-13) Згідно копії довідки серії МСЕ № 0015910 від 16.02.2004, [PERSON] , [INFO] , встановлено Першу групу інвалідності (інвалідність з дитинства) безтерміново. (а. с. 14) З висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу № 118 від 01.05.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , потребує постійного стороннього догляду безтерміново. (а. с. 15) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 745, яка проведена експертами Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 28.10.2025, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Наявний у [PERSON] хронічний, стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а. с. 84-86) Департаментом соціального захисту населення Полтавської міської ради надано подання про призначення опікуна з якого вбачається, що з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування, у разі визнання [PERSON] недієздатним, вважає за доцільне призначити над ним опікуна [PERSON] , [INFO] . Такими чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підстави для прийняття рішення про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки. Оскільки Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради вважає доцільним призначити опікуном над недієздатного [PERSON] його сестру [PERSON] , яка не відноситься до осіб, що не можуть бути опікуном відповідно до статті 64 Цивільного кодексу України, та подала заяву з проханням призначити її опікуном, суд доходить висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 6 статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 10.11.2025 від Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» надійшов лист від 31.10.2025 № 2095 щодо забезпечення відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] (висновок судово-психіатричного експерта № 745 від 28.10.2025). Так, згідно статті 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. Відповідно до частини 7 статті 72 Цивільного процесуального кодексу України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Відповідно до частини 2 статті 299 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, судові витрати з оплати проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] ,, [INFO] , (висновок судово-психіатричного експерта № 745 від 28.10.2025) відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved