Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на свою користь на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, стягнути одноразово з відповідача додаткові витрати на придбання матеріалів за програмою «Інтелект Україна», для неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1800,00 грн., а також щомісячно додаткові витрати в розмірі 400,00 грн. на неповнолітнього сина [PERSON] , починаючи з дати подання цієї заяви, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2020 у справі № 392/579/20 розірвано. Від шлюбу вони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дітей, чим порушує їх права. Позивачка не в змозі забезпечити дітей матеріально, оскільки її матеріальне становище в порівнянні з минулими роками значно погіршилось. Крім того, у зв`язку з навчанням синів, позивачкою понесені додаткові витрати за навчання сина [PERSON] на загальну суму 3600,00 грн., половину з яких вона просить стягнути з відповідача, та постійні додаткові витрати на сина [PERSON] , який навчається за освітньою програмою «Інтелект України» в подальшому за рік попередньо складатимуть 3600,00 грн., тобто 400,00 грн. в місяць, які вона також просить стягувати з відповідача щомісячно. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] адвокат Тарасенко О.В. у судовому засіданні від 22.12.2025 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2020 у справі № 392/579/20 розірвано ( а. с. 26-27). У позивачки та відповідача є спільні неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а. с. 8-9). З копії посвідки на постійне місце проживання та з копії витягу з реєстру територіальної громади від 21.05.2024, вбачається, що місце проживання позивачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 15-16). Із акту про фактичне місце проживання від 11.12.2025 складеного власником житла [PERSON] , встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 134). Із довідок № 173 та № 174 від 12.12.2025 наданих Баришівським ліцеєм ім. Миколи Зерова встановлено, що [PERSON] здобуває освіту в 9А класі, а [PERSON] здобуває освіту в 5А класі, даного навчального закладу ( а. с. 131-132). Інформація про наявність у відповідача [PERSON] транспортних засобів та нерухомого майна відсутня, що підтверджується інформаційними довідками сформованими 21.11.2025 в Опендатабот ( а. с. 121-130). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2ст. 184 СК України). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В матеріалах справи відсутні докази, достатні у своїй сукупності для висновку про матеріальну спроможність [PERSON] наразі сплачувати дітям аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. кожному щомісячно. Позивач не довела належними й допустимими доказами розмір заробітку (доходу) відповідача, позивачем не надано суду доказів, що обраний нею розмір аліментів у сумі 4000,00 грн. є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини лягає на обох батьків в рівних частках. Суд бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку. Відповідач не надав суду будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм належні умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України та приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів забезпечує справедливий баланс між інтересами дітей та батьків. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дітей є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дітей та сторін. Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць (виходячи з мінімальної заробітної плати) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на придбання матеріалів за програмою «Інтелект Україна», для неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1800,00 грн., а також щомісячно стягнення додаткових витрати в розмірі 400,00 грн. на неповнолітнього сина [PERSON] , починаючи з дати подання цієї заяви, і до досягнення дитиною повноліття, суд зазначає наступне. Так положеннями частини першої статті 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналіз вищевказаних норм вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). У позові зазначено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , навчається за програмою НУШ «Інтелект України», на що матір`ю витрачено 3600,00 грн. і в подальшому буде по 400,00 грн щомісяця до закінчення навчання. Разом з тим, матеріали справи не містять достатніх доказів відповідних витрат, а з наданих позивачкою копії договору купівлі-продажу № 318/1 від 01.06.2024 на купівлю комплектів навчальних матеріалів за програмою науково-педагогічного проєкту «Інтелект України», копії скріну про успішний переказ коштів [PERSON] в розмірі 400,00 грн. ( а. с. 10-13) не вбачається, що вказаний платіж здійснювався саме позивачкою як оплата за навчальні посібники. Крім того, відсутні докази на підтвердження здійснення оплати на суму 3600,00 грн. за навчальний матеріал. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для стягнення 50 % вказаної суми з відповідача. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на придбання матеріалів за програмою «Інтелект Україна», для неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1800,00 грн., а також щомісячно стягнення додаткових витрати в розмірі 400,00 грн. на неповнолітнього сина [PERSON] , починаючи з дати подання цієї заяви, і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки позивачка згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовлено судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивачка була звільненена від їх сплати.

Outcome: partial