Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 45332 гривні 68 копійок. Свої вимоги мотивував тим, що між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем 04.01.2018 року було укладено кредитний договір № 2017648326, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту, строк дії кредитної лінії становить 3 роки із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40 % річних, протягом пільгового періоду 0,01% річних. Попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання. 18 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 18/08/21, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до копії Витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 45332,68 грн., з яких: 32491,26 грн. загальна сума боргу по тілу; 12841,42 грн. загальна сума боргу по відсотках; 8424,00 грн. загальна сума боргу по комісії. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, що підлягають стягненню з [PERSON] станом на 18.08.2021 року становить 45332,68 грн., з яких: 32491,26 грн. заборгованість по тілу кредиту; 12841,42 грн. заборгованість по відсотках. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 45332,68 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. 15 вересня 2025 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24 вересня 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, просить відмовити в його задоволенні та вказує на те, що він не визнає борг, оскільки здійснював платежі до 15.05.2021 року, після чого не користувався кредитом через втрату роботи (звільнений через локдаун у березні 2020 року в зв`язку з COVID-19) та не мав можливості погашати заборгованість через введення режиму воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року. Також просить застосувати позовну давність, оскільки, на його думку, з останнього здійсненого ним платежу за договором 15.05.2021 року до звернення позивача до суду з позовом 02.09.2025 року минуло 3 роки. Крім того, вказує на неправомірність нарахування штрафів та пені у зв`язку з карантином (Зкон № 530-ІХ) та в період дії воєнного стану (Закон 3156-ІХ), а також зазначає, що відсотки за договором в сумі 12841,42 грн., перевищують розумні межі (до 15% від суми згідно ч. 5 ст. 611 ЦК України). Вказує на те, що повідомлень від нового кредитора про перехід права вимоги йому не надходило. Також просив суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. 15 грудня 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Кеню Д.В. надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить суд позов задовольнити та вказує на те, що надані позивачем виписки з клієнтського рахунку, які є первинними бухгалтерськими документами, підтверджують отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Що стосується тверджень відповідача про те, що він не користувався кредитом у зв`язку з COVID-19, то це не звільняє його від сплати заборгованості за кредитним договором відповідно до положень п.п. 1.1.2, 1.5, 1.6 Договору. Щодо нарахування процентів за користування кредитом зазначає, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2022 року у справі № 910/17048/17. Що стосується заміни кредитора у зобов`язанні, посилається на ст. 516 ЦК України, відповідно до якої, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, а тому боржник не був звільнений від зобов`язання повернути борг первісному кредитору. Не погоджується з твердженнями відповідача про застосування позовної давності, оскільки Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11.03.2020, впроваджено дію карантину, строк якого неодноразово продовжувався. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені ст. ст. 257,258,362,559,681,728,786,1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Після цього, з 24.02.2022 року в Україні строком на 30 діб було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався та як зазначено у п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено. Також вазує на неправомірність вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн., так як відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обсягу та вартості таких послуг. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 90). Надав заяву, в якій справу просив розглядати без його участі. Проти позову не заперечує (а.с. 99). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 04 січня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2017648326, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту (п.п. 1.2 Договору) та зазначений договір власноручно підписано останнім (а.с. 37-39). Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання Банком і Позичальником цього Договору (п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5 Договору, за користування Кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладення Договору розмір процентів становить 40% відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день. Відповідно до умов договору, ПАТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки (п. 1.1.1., 1.1.2 Договору). За користування кредитом, наданим Держателю протягом Розрахункового циклу, Держателю встановлюється Пільговий період користування Кредитом. Тривалість Пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 відсотків річних (п. 1.6 Договору). Крім того, [PERSON] 04.01.2018 року підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) який є додатком до такого (а.с. 37,зворот-38). Вказаним паспортом споживчого кредиту визначено: основні умови кредитування з урахуванням бажання споживача, а саме: тип кредиту кредит, сума / ліміт кредиту 20000,00 грн, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівково, шляхом видачі кредитної лінії на поточний (картковий) рахунок споживача; виначено платежі за основні та додаткові супутні послуги кредитодавця. 18 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 18/08/21, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 21-25). Відповідно до копії Витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 45332,68 грн., з яких: 32491,26 грн. загальна сума боргу по тілу; 12841,42 грн. загальна сума боргу по відсотках; 8424,00 грн. загальна сума боргу по комісії (а.с. 27). Згідно з матеріалами справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як, зокрема, 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а.с. 20). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. 23.06.2025 року позивач направив на адресу відповідача [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості (а.с. 36). Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, проте неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише наділяє його правом на погашення заборгованості первісному кредитору, у зв`язку з чим новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, оскільки у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором № 2017648326 від 04.01.2018 року у розмірі 45332,68 грн., з яких: 32491,26 грн. заборгованість по тілу кредиту; 12841,42 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 2,45-65) Належним і допустимим доказом виникнення заборгованості за кредитним договором згідно із ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є виписка з карткового рахунку відповідача. Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15. Як видно з копії виписки з рахунка приватного клієнта № 2017648326_CARD розрахунковий період: з 04.01.2018 по 18.08.2021, [PERSON] користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердив свою згоду з умовами укладеного договору. Часткове внесення відповідачем коштів на погашення кредитної заборгованості підтверджує факт виконання АТ «ОТП Банк» умов кредитного договору по перерахуванню кредитних кошів відповідачу (а.с. 10-19). Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неправильність наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту, а саме, суми нарахованих відсотків, оскільки із наданих банком розрахунку заборгованості, копії виписки з рахунка приватного клієнта № 2017648326_CARD розрахунковий період: з 04.01.2018 по 18.08.2021, яка за своєю суттю є випискою по банківському рахунку, тобто містить інформацію щодо всіх здійснених відповідачем платіжних операцій, вбачається усі погашення, здійснені відповідачем, момент виникнення заборгованості, період нарахування відсотків. Заперечуючи правильність наданого банком розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем не наданого свого контррозрахунку та всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не спростовано належними та допустимими доказами розмір заборгованості, не надано доказів виконання зобов`язання а ні первісному, а ні новому кредитору, на наведено аргументів та не надано доказів неналежного виконання зобов`язання первісним кредитором. Що стосується доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 255,257 ЦК України). Як встановлено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11.03.2020 впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені ст. ст. 257,258,362,559,681,728,786,1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.2024 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Дія карантину завершена 01.07.2023 року відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023. Як свідчать матеріали справи, позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом 02.09.2025 року, тобто після закінчення карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але в період дії в Україні воєнного стану, отже відповідно до наведених вище нормативно-правових актів строк позовної давності продовжується на законодавчо встановлений час дії карантину та дії воєнного стану, а тому суд приходить до висновку, що позовну давність позивачем не було пропущено. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Позивачем відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Враховуючи презумпцію правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2017648326 від 04.01.2018 року у розмірі 45332,68 грн., з яких: 32491,26 грн. заборгованість по тілу кредиту; 12841,42 грн. заборгованість по відсотках (а.с. 2,45-65). Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат, представник позивача адвокат Кеню Д.В. надав суду копію Акту № 2017648326 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25.08.2025 року (а.с. 9); копію договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року (а.с. 28-30); копію додаткової угоди від 25.08.2025 року № 2017648326 до Договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року (а.с. 31); копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 3000,00 грн. (а.с. 32); копію ордера на надання правничої допомоги від 27.08.2025 року серія АІ № 1979458 (а.с. 43); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10682/10 (а.с. 44). Таким чином, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» грошові кошти в сумі 3000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу, який буде достатнім, співмірним та справедливим з огляду на категорію та складність справи.

Outcome: approved