Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Третьяк Г. О., звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (далі - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ") про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер 4825783700:01:000:0027, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Павлівської сільська рада Снігурівського району Миколаївської області). 10 травня 2012 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Південь" (далі - ТОВ "Райз-Південь) був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобов`язався сплачувати орендну плату не пізніше 30 грудня поточного року у встановленому договором розмірі. 30 січня 2018 року на підставі додаткової угоди № 3500110 до договору оренди землі від 10 травня 2012, укладеної між нею, орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди від 10 травня 2012 року. 07 жовтня 2021 року між нею та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" було укладено додаткову угоду № 3500110-7 до договору оренди землі, строком до 31грудня 2031 року, договір оренди землі викладено в редакції цієї додаткової угоди. За умовами угоди новий орендар, відповідач по справі, зобов`язався сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно, у строк до 31 грудня кожного року, й у встановленому договором розмірі. Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" умови договору оренди земельної ділянки не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України. Посилаючись на викладене, просить розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки у загальному розмірі 51770,79 грн, а також стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" (далі-ТОВ "Перемога-Плюс"). В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Третьяк Г. О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представники відповідачів ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та ТОВ "Перемога - Плюс" повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідач ТОВ "Перемога - Плюс" про розгляд справи повідомлений шляхом направлення виклику за зареєстрованим в ЄДРПОУ місцем знаходження, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. Поданий представником ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" відзив на позовну заяву ухвалою від 18 червня 2025 року залишений без розгляду. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 067908 від 18 жовтня 2004 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 5,4 га, кадастровий номер 4825783700:01:000:0027, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 424362244 від 28 квітня 2025 року (а.с. 9, 22). \~ \~ \~ \~10 травня 2012 року позивачка уклала з ТОВ "Райз-Південь" договір оренди вказаної земельної ділянки, за умовами якого передала земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років (а.с. 10-11). Згідно Додаткової угоди № 3500110 до Договору оренди землі від 10 травня 2012 року, укладеної 30 січня 2018 року, позивачка, орендар ТОВ "Райз-Південь", новий орендар - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки (а.с. 13-15). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 115647081 від 28 лютого 2018 року, право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер 4825783700:01:000:0027 було зареєстровано за ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на підставі додаткової угоди № 3500110 від 30 січня 2018 року (а.с. 8). 07 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" укладено додаткову угоду № 3500110-7 до договору оренди землі від 10 травня 2012 року, відповідно до якого сторони погодили викласти в новій редакції зміст пунктів (розділів) Договору оренди та Додаткових угод до Договору Оренди, строк до 31 грудня 2031 року (а.с. 17-20) 17 квітня 2025 року відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" відчужив право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер 4825783700:01:000:0027 ТОВ "Перемога-Плюс" на строк один рік, що підтверджується договором № 1704/25-21 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок (а.с. 117-123). Положеннями п.2.3., 5.1 Договору № 1704/25-21 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за Договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами; договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 427743214 від 20 травня 2025 року, право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер 4825783700:01:000:0027, зареєстровано за ТОВ "Перемога-Плюс" на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-21 (а.с.41). Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ч.5 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством. Положеннями ст.7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1, 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме несплата орендної плати (висновок Верховного Суду у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 484/3687/16). Позивачка, звертаючись до суду, зазначила, що порушення її прав відповідачем полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належної земельної ділянки. Відповідно до п. 4.1. Договору оренди земельної ділянки, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,38% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 22411,60 грн. за рік оренди. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договору оренди). Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 31 грудня (п.4.4. Договору оренди). За положеннями п.12.3, 12.4 Договору оренди дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Сторони у п.13.2. Договору оренди узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка, звертаючись до суду, зазначила, що порушення її прав відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належної їй земельної ділянки у встановлений строк, а саме повної несплати орендної плати за 2022-2024 роки. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частини 3 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Загальновідомим є факт збройної агресії РФ відносно України, тимчасову окупацію ЗС РФ частити території України, в тому загальновідомим є факт тимчасової окупації частини Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області до якої входить с.Павлівка. Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з яким Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області (до якої входить с.Павлівка), на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно з положеннями ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"). Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору. Сторони у договорі не визначили перелік форс-мажорних обставин. Позивачем не доведено факт використання відповідачем належної їй земельної ділянки протягом 2022 року. При цьому суд звертає увагу на те, що метою для орендаря використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення є збір вирощеного на ній врожаю сільськогосподарських культур. Позивачем в позовні заяві не вказано, що в 2022 році відповідачем було засіяно та /чи зібрано врожай у 2022 році з спірної земельної ділянки, та збройна агресія РФ та тимчасова окупація в 2022 році частини території, на якій розташовані спірна земельна ділянка, не створила для відповідача перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою. Неможливість використання орендарем спірної земельної ділянки у 2022 році через окупацію території військовими формуваннями держави-агресора Російської Федерації, на якій така розташована, є підставою для звільнення його від сплати орендної плати за 2022 рік, на підставі ч.6 ст.762 ЦК України. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2022 рік. Разом з тим, відповідач не спростував неможливість використання земельної ділянки в 2023-2024 роках. Згідно листа Начальника міської військової адміністрації І. Кухти від 28 серпня 2025 року за № 1118/01-20, 05 серпня 2025 року в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельна ділянка, з кадастровим номером 4825783700:01:000:0027, використовується за цільовим призначенням, засіяний соняшник під врожай 2025 року, про що складений відповідний акт обстеження у проведено фотофіксацію стану ділянки. Пільга зі сплати земельного податку за вказану земельну ділянку у 2022-2025 роках не надавалась. До листа додано копію Акту візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади від 05 серпня 2025 року № 39. \~ \~ \~ \~З урахуванням вищезазначеного, відповідач не спростував доводів позивачки про те, що орендна плата за період 2023-2024 роки їй не сплачувалася. Відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання та наявності підстав для звільнення від сплати орендної плати за 2023-2024 року не довів. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2023-2024 року є обґрунтованими. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до Договору оренди землі (в редакції додаткової угоди № 3500110-7) орендна плата становить 15,38% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 22411,60 грн (п. 4.1). За розрахунком позивача сума заборгованої орендної плати за 2023 рік складає 17256,93 грн, за 2024 рік складає 17256,93грн, усього 34513,86 грн (вже з відрахуванням податків). Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" орендної плати за період 2023-2024 роки підлягають задоволенню у загальному розмірі 34513,86 грн. Відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" наведений в позовній заяві розрахунок заборгованості орендної плати за 2023-2024 роки не спростований. Щодо вимог про розірвання договору оренди землі. За положеннями частини першої\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 вказала, що «під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141\~ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Самий лише факт систематичного порушення договорів оренди землі у виді повної несплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України(у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України(у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)». Згідно з положенням частини першої\~статті 34 Закону України «Про оренду землі»\~у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" систематично не сплачував орендну плату позивачці за договором оренди землі, а саме не здійснив виплату за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням її прав. За вказаного, доводи позивача про наявність передбачених п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України, підстав для розірвання договору оренди землі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню. Продаж відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" прав оренди земельної ділянки ТОВ "Перемога-Плюс" після істотного порушення прав орендодавця не є підставою для звільнення відповідачів від відповідальності за порушення умов договору. ТОВ "Перемога-Плюс" набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки після 17 квітня 2025 року, а тому є співвідповідачем по справі. Саме відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" допустив виникнення заборгованості, та договір відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок є строковим та діє протягом року з моменту кладення, та після закінчення цього строку право оренди перейде до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". З урахуванням вище зазначеного, позовні вимоги у частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь позивачки заборгованості з виплати орендної плати підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за 2023-2024 роки в сумі 34513,86 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1937,92 грн (а.с.\~30), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (66,67 %) в розмірі 646,01 грн за майнову вимогу та 968,96 грн за немайнову вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial