Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

1.Стислий виклад позицій учасників судового процесу В грудні 2024 року позивачка в інтересах своєї малолітньої онуки [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому, з врахуванням згодом зменшених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах малолітньої внучки [PERSON] , кошти в сумі 41101,37 грн., з яких заподіяну дитині матеріальну шкоду у розмірі 39233,48 грн., 1527,23 грн. інфляційних втрат, 340,66 грн. як 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з нею тривалий час проживає її внучка [PERSON] , 2014 року народження, якою вона опікується, оскільки її мама (донька позивачки) померла, а тато від забезпечення потреб дитини ухиляється. В зв`язку зі смертю матері Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 20.01.2024 за зверненням [PERSON] призначено пенсію в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину [PERSON] , однак, отримавши призначені кошти, відповідач не передав їх ані доньці, ані фактичному опікуну дитини позивачці, не використав їх не на потреби доньки, а розпорядився ними у власних інтересах. Розмір виплаченої пенсії [PERSON] на утриманця [PERSON] за період з 20.01.2024 по 30.01.2025 становить 33470,48 грн., за лютий 2025 року 2725 грн., за березень 2025 року 3038 грн., всього 39233,48 грн. Такими діями відповідача дитині завдано матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Крім того, за користування коштами дитини позивачка нарахувала в її інтересах інфляційні втрати та 3% річних за період за період з 01.11.2024 по 18.03.2025. Позивачка та її представниця в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, зазначивши додатково, що дійсно в травні і червні 2024 дитина отримала від батька батут і ролики, однак це було до отримання ним пенсійних коштів, отже, не з цих коштів. Після цього вона не отримала від батька нічого. Розрахунок суми до стягнення здійснено, виходячи з даних Пенсійного фонду, отриманих на запит суду і на адвокатський запит, з початку нарахування пенсійних коштів, які тато отримав в тому числі за минулий час, за період січня 2024 року. Дитина проживала з позивачкою з 2016 року, однак позивачка не оформила пенсію на неї самостійно, бо батько тоді був єдиним законним представником дитини, чим і скористався у власних інтересах. В судовому засіданні була заслухана малолітня [PERSON] , яка суду пояснила, що проживає з бабусею і старшою сестрою, тато участі в її житті не бере, лише влітку минулого року вони мали прогулянку в парку і тато купив їй морозиво. З того часу він більше не телефонує, не передає їй ані подарунків, ані грошей, ані речей, не вітає зі святами. Вона хотіла б, аби повноваження її представника здійснювала бабуся [PERSON] . Відповідач про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи за його відсутності, в якій просить також в позові відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову і зазначив, що відповідач був законним представником, а не бабуся, таким чином, він законно отримував грошові кошти. Він бажає забезпечувати дитину, утримувати її. Водночас де він знаходиться, представнику невідомо, востаннє спілкувався з ним по телефону орієнтовно два місяці тому, наразі він на зв`язок не виходить. Отриманою пенсією відповідач розпорядився на те, щоб дитину перевести до іншої школи, а також для побутових, сімейних потреб: для транспортування дитини до школи, харчування (купував їй морозиво, коли вони гуляли влітку в парку), іграшки (ролики і батут), одяг (який саме, відповідач представникові не уточнив). Відповідач востаннє зустрічався з дитиною не пізніше 2024 року. Просить відмовити в позові в повному обсязі, оскільки обрано неправильний спосіб захисту, адже немає правової норми, яка передбачала б, що бабуся може одержати гроші, які виплачені органом державної влади, натомість такий орган мав би стягнути їх з [PERSON] , якби були встановлені зловживання, а потім передати ці кошти дитині, а вже ними могла б розпоряджатися бабуся, але такої процедури здійснено не було. Таким чином, вважає позов поверхневим і необґрунтованим. Інтереси позивачки не були порушені, шкоди не встановлено, причинно-наслідкового зв`язку немає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Хмельницької міської ради - виконавчий комітет Хмельницької міської ради надав висновок щодо розв`язання спору, в якому вважає доцільним стягнення шкоди з відповідача на користь позивачки в інтересах її малолітньої внучки [PERSON] ; звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його представника. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності відповідача особисто та представника третьої особи в судовому засіданні. Заслухана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її сусідка, яку вона знає орієнтовно з 2005 року, оскільки в 2003-му купила квартиру [ADDRESS] , поруч по майданчику з квартирою позивачки, і з серпня 2003 там мешкає. Знає сім`ю позивачки, знала її чоловіка, її дочку, бувала іноді в неї вдома, дуже часто зустрічається з позивачкою, котра живе з онукою [PERSON] . Позивачка завжди водить і зустрічає зі школи онуку, забезпечує її потреби, підтримує чистоту та порядок вдома, робить з онукою уроки. З батьком дитини свідок особливо не знайома, бачила його орієнтовно в 2014-му році. Заслухана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки, часто буває в неї і проводить час з [PERSON] , ще відтоді, коли була жива племінниця. Раз на два тижні орієнтовно буває в сестри, також приїжджала на дні народжень і свята, батька [PERSON] ніколи не було., він стосовно дитини нічого не робить, його немає ані фізично, ані морально, ані матеріально. Коли свідок питала [PERSON] , чи мала вона щось від батька, та відповідала, що ніколи не дарував нічого і не вітав її, не телефонував їй. Востаннє свідок бачила відповідача орієнтовно в 2015 році, коли вони ще жили з Лілією разом. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у ній підготовче засідання на 27.01.2025. 27.01.2025 підготовче засідання відкладено, витребувано за клопотанням позивачки письмові докази у ГУ ПФ України у Хмельницькій області. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2025 зобов`язано орган опіки та піклування Хмельницької міської ради надати висновок щодо розв`язання спору, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 19.05.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача про проведення подальшого розгляду в режимі відеоконференції з його представником із застосуванням його власних технічних засобів, яке було задоволено судом. 20.06.2025 ухвалою суду поновлено позивачці строк на подання та витребування доказів у справі, приєднані до її клопотання від 20.06.2025 докази долучено до справи; витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи відмовлено, в судовому засіданні продовжено перерву до 08.08.2025 для отримання відповіді на запит суду. 08.08.2025 ухвалою суду частково задоволено клопотання позивачки і витребувано у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, задоволено клопотання позивачки про виклик свідків, а також постановлено повторно направити до органу опіки та піклування Хмельницької міської ради на виконання ухвалу суду від 20.03.2025 про надання суду письмового висновку щодо розв`язання спору. Продовжено перерву в судовому засіданні до 16.09.2025 для отримання відповіді на запит суду, виклику свідків, отримання висновку органу опіки та піклування. Також було задоволено клопотання відповідача про заслухання в судовому засіданні дитини [PERSON] 18.12.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] (арк. спр. 17, 18 т. 1). 16.08.2013 між [PERSON] (відповідачем у справі) та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (арк. спр. 19 т. 1). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (арк. спр. 21 т. 1), постійне місце проживання котрої було зареєстровано за теперішньою адресою реєстрації позивачки (арк. спр. 22 т. 1). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк. спр. 20 т. 1), дитина залишилася проживати з матір`ю. З наявних у справі копій медичних документів вбачається, що [PERSON] тривало хворіла, проходила численні обстеження та лікування, 24.07.2023 їй було встановлено другу групу інвалідності (арк. спр. 29 38 т. 1). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк. спр.39 т. 1). Заповітом від 05.12.2023 вона розподілила спадщину між своєю матір`ю та доньками, зокрема 1/8 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] заповіла доньці [PERSON] , яка спадщину прийняла (арк. спр. 40, 41 т. 1). Як пояснила заслухана в судовому засіданні малолітня [PERSON] , влітку 2024 року вона бачилася з татом вони гуляли в парку. Позивачка визнає ту обставину, що влітку 2024 відповідач подарував дитині ролики і батут, що було єдиними речами для дитини від нього. Після цього контакти дитини і батька припинилися. 05.08.2024 за заявою відповідача було змінено реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] на адресу реєстрації батька [ADDRESS] (арк. спр. 23 т. 1), у праві власності на яку йому належить частка (арк. спр. 65 т. 1), однак він не забрав доньку жити до себе. Позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами про вжиття заходів до відповідача з приводу виховання його доньки [PERSON] , однак правоохоронними органами його жодного разу не було розшукано (арк. спр. 56, 59, 95 т. 1). Не змогла його розшукати за зверненнями позивачки і Служба у справах дітей (арк. спр. 57, 58 т. 1, арк. спр. 149 т. 2). Деякий час відповідач перебував на військовій службі (арк. спр. 50), проте самовільно залишив військову частину (арк. спр. 49 т. 1, арк. спр. 199 202 т. 2) і місце його фактичного перебування наразі невідоме не лише позивачці чи його доньці, а й його представникові у справі, як він зазначив в судовому засіданні. Позивачка завжди опікувалася онукою [PERSON] , утримувала її, зокрема, купуючи продукти та побутові речі, систематично переказуючи онуці кишенькові кошти, забезпечуючи належний рівень життя (арк. спр. 112 158 т. 1, арк. спр. 14 15, 17 36, 68 69 т. 2), постійно приводила та забирала зі школи, супроводжувала до лікаря, натомість відповідач забезпеченням здобуття дитиною освіти, отриманням медичної допомоги не займався (арк. спр. 61 68 т. 1, арк. спр. 12, 13 т. 2). Водночас відповідач 13.08.2024 змінив місце навчання дитини (арк. спр. 69 т. 1), хоча не змінив фактичного її місця проживання і не забезпечував відвідування донькою навчального закладу. Так, постійне місце проживання позивачки було зареєстроване в с. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області (арк. спр. 60 т. 1). З 18.11.2024 постійне місце проживання позивачки зареєстровано у [ADDRESS] (арк. спр. 8 т. 1). 1/8 зазначеної квартири набута нею у власність після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 17.03.2017 (арк. спр. 12, 13, 15, 16 т. 1). В зазначеній квартирі зареєстровано також місце проживання [PERSON] , [INFO] , старшої онуки позивачки, інші особи станом на 18.11.2024 не зареєстровані (арк. спр. 14 т. 1). З численних актів, складених сусідами, та показань заслуханих в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що дитина постійно проживала з бабусею ще за життя матері, з грудня 2023 року, і дотепер свого фактичного місця проживання не змінювала, а батько забезпеченням її потреб не займається (арк. спр. 24 28 т. 1, арк. спр. 150, 151, 191 т. 2). 22.08.2024 [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, в результаті чого з 20.01.2024 [PERSON] призначено пенсію в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину [PERSON] (арк. спр. 52 т. 1, арк. спр. 78 79 т. 2). 11.09.2024 [PERSON] звернулась в інтересах малолітньої [PERSON] до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №222030030023 від 18.09.2024 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії. З рішення вона дізналася, що на утриманця [PERSON] пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» отримує її батько [PERSON] (арк. спр. 70 71, 89 т. 1). Крім того, згідно виконавчого листа від 12.08.2016, виданого Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, державним виконавцем Другого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Гнідко Н.О. було відкрито виконавче провадження № 51957028 (акр спр. 42 т. 1). Інформацією про виконавче провадження №51957028 підтверджено, що боржник, маючи доходи (арк. спр. 54 т. 1), ухилявся від виконання рішення суду; 13.03.2024 на грошові кошти боржника було накладено арешт (арк. спр. 48 т. 1), станом на 10.05.2024 у боржника утворився борг в сумі 104518,75 грн.; 13.09.2024 арешт з коштів, що надходять боржникові на картку з соціальними виплатами, знято за зверненням боржника (арк. спр. 43 47, 51, 53 т. 1, арк. спр. 80 т. 2). Позивачка ініціювала щодо відповідача кримінальне провадження щодо ухилення від сплати аліментів (арк. спр. 174 т. 1). Так, 27.11.2024 вона звернулась до правоохоронних органів із заявою, в якій вказала, що [PERSON] оформив пенсію по втраті годувальника після смерті колишньої дружини [PERSON] на дитину [PERSON] , яку отримує на власну карку, проте не використовує вказані кошти на потреби дитини та не надає їх дочці, а також ухилявся від сплати аліментів. Ухвалою слідчого судді від 17.12.2024 року у справі №686/33112/24 зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 27.11.2024, зареєстрованою в ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за №23681 щодо відомостей про ухилення від сплати аліментів. 03.12.2024 позивачка звернулася до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради і була зареєстрована як кандидатка в опікуни з можливістю влаштування онуки [PERSON] (арк. спр. 75 т. 1). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2025 за позовом [PERSON] було позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] і визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з бабусею [PERSON] , однак зазначене рішення суду на час розгляду даної справи законної сили не набрало (арк. спр. 192 197 т. 2). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.01.2025 в задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження №АСВГІ:51957028 та визнання виконавчого документа (виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на утримання доньки) таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (арк. спр. 70 72 т. 2). 27.02.2025 рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] та призначено позивачку її опікуном (арк. спр. 16, 84 т. 2). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2025 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні №51957028 за виконавчим листом від 12.08.2016 року у справі №686/13999/16 з померлої [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , яка діє в інтересах та від імені малолітньої [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 73 76 т. 2). Згідно довідки про розмір виплаченої пенсії, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 11.02.2025 (арк. спр. 162 т. 1), [PERSON] виплачено пенсію на утриманця Павловську Діану через АТ КБ «Приватбанк» за період з 20.01.2024 по 30.01.2025 в сумі 33470,48 грн. (з них 22365,48 грн. за період 20.01.2024 - 30.09.2024 виплачено в жовтні 2024 року, 2725,00 грн. за жовтень 2024 року виплачено в жовтні 2024 року; за листопада і грудень у кожному з цих місяців виплачено по 27,25 грн., в січні 2025 року виплачено доплату за березень 20924 року в сумі 205 грн. і платіж за січень 2025 року в сумі 2725,00 грн.). Крім того, за лютий 2025 року виплачено ще 2725 грн., за березень 2025 року 3038 грн. (арк. спр. 188 т. 1). З виписок по банківських рахунках сторін та дитини вбачається, що відповідач коштів, отриманих ним для дитини в зв`язку з втратою годувальника, не переказував ані своїй доньці, ані позивачці як її фактичній опікунці, а також не використовував на забезпечення потреб дитини, натомість витрачаючи на власні потреби, зокрема, оплату інтернету, придбання пального та товарів в автомагазинах у м. Красилів, купуючи товари в магазинах, знімаючи кошти з банкоматів у м. Красилів, поповнюючи мобільний телефон, переказуючи безготівково за іншими реквізитами (арк. спр. 121 158 т. 1, арк. спр. 68 69, 109 110, 177 т. 2). Представник відповідача в судовому засіданні визнав, що позивачці відповідач коштів на дитину не надавав. Водночас дохід позивачки складається з пенсії за віком в сумі станом на жовтень 2024 року 3110,95 грн. на місяць (арк. спр. 11 т. 1), незначних сум орендної плати за землю та виплат за двома банківськими рахунками (арк. спр. 10 т. 1). Щодо позивачки відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність не знятої чи непогашеної судимості, про розшук відсутні (арк. спр. 9 т. 1). Характеризується позитивно (арк. спр. 60 т. 1). Згідно висновку органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 12.12.2025 за вих. № 2086/01-31, орган опіки та піклування Хмельницької міської ради вважає доцільним стягнення шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах малолітньої внучки [PERSON] (арк. спр. 235 237 т. 2). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 176 СК України, батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Згідно з частинами 1, 9 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Неналежне виконання батьками своїх обов`язків щодо управління майном дитини є підставою для покладення на них обов`язку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду та повернути доходи, одержані від управління її майном. Крім того, згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника, якщо такого годувальника втратила дитина, призначається саме дитині, від імені та в інтересах котрої діє законний представник, а не власне законному представникові. З цього слід виснувати, що спірна пенсія, отримана відповідачем, є власністю його малолітньої доньки [PERSON] . [PERSON] , з котрою дівчинка проживала, утримувала доньку, батько від її утримання після розірвання шлюбу ухилявся. Однак матір дитини померла, відтак [PERSON] залишилася без піклування та утримання від обох батьків. Тягар забезпечення усіх потреб дитини добровільно взяла на себе її непрацездатна за віком бабуся, позивачка у справі, хоча не мала такого обов`язку в силу закону і хоча її власний дохід не є значним. Попри систематичні письмові запевнення відповідача та усні запевнення його представників у різних судових справах, відповідач впродовж більш ніж достатнього для цього часу не налагодив контакту зі своєю дитиною і не надавав їй настільки критично необхідної підтримки. Більше того, для суду з наявних у справі доказів є очевидним, що відповідач скористався своїм статусом законного представника дитини з метою використання на власні потреби коштів, які держава виплатила йому саме з метою прогодувати дитину, що випливає вже із самої назви пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Доводи представника відповідача щодо того, що зазначені кошти були витрачені на іграшки для дитини, спростовуються тим, що відповідні кошти були отримані відповідачем, починаючи з жовтня 2024 року, а дві іграшки (батут і ролики) від подарував дитині виключно влітку 2024 року, тобто до отримання пенсії на дитину. Доводи представника відповідача про те, що кошти було витрачено на переведення дитини до іншої школи, її транспортування до школи не заслуговують на увагу, оскільки переведення до іншої школи є безкоштовним, а відвідування школи дитиною завжди здійснювала позивачка і ніколи відповідач. Доводи представника відповідача щодо того, що кошти було витрачено на харчі та одяг для дитини, суд до уваги не бере, оскільки одне морозиво влітку 2024 року не можна вважати харчами для дитини і навіть воно придбане до отримання спірних коштів відповідачем, а факт придбання дитині одягу позивачка і дитина не визнають, тоді як відповідач жодними доказами його не підтвердив. Постановою Верховного Суду від 22.10.2025 у справі № 686/23679/24 щодо спору між тими ж сторонами про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] встановлено, що оформивши пенсійні виплати на утримання дитини, після смерті її матері, яка за життя мала інвалідність ІІ групи, відповідач дитину не утримує, матеріально не забезпечує (арк. спр. 194 т. 2). Неможливо також стверджувати, що позивачка перешкоджала відповідачу піклуватися про дитину, беручи до уваги численні докази ініційованих позивачкою пошуків відповідача і спроб в законний спосіб звернути його увагу на необхідність виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] . Таким чином, розмір заподіяної малолітній [PERSON] відповідачем шкоди, що виразилася у неотриманні дитиною від батька її власної пенсії в зв`язку з втратою годувальника, становить 39233,48 грн., що є сумою пенсії, виплаченою на банківський рахунок відповідача загалом у жовтні 2024 року березні 2025 року включно. Цю суму коштів слід стягнути з відповідача в судовому порядку. Суд не бере до уваги заперечень представника відповідача щодо того, що це орган Пенсійного фонду мав би стягнути з відповідача відповідні пенсійні виплати, а потім передати їх дитині, оскільки відповідач не є таким, що протиправно оформив відповідні пенсійні виплати, адже дійсно є наразі законним представником своєї доньки; натомість мають значення саме його подальші дії (витрати коштів у власних цілях) і бездіяльність (ненадання цих коштів на утримання дитини), чим шкоди завдано не державі в особі органів Пенсійного фонду, а самій дитині, яку представляє позивачка у справі. Крім того, згідно ч. 1 ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Регулювання спірних правовідносин зазначеною нормою ЦК України не суперечить суті сімейних відносин. Відповідач, маючи зобов`язання з управління коштами дитини в її інтересах та на її утримання, свого грошового зобов`язання як на час звернення з позовом до суду, так і на час розгляду справи не виконав, відтак суд вважає, що до нього може бути застосована ч. 2 ст. 625 ЦК України. Наведений позивачкою і не оспорений відповідачем обрахунок 3% річних в межах заявлених позовних вимог є таким: 1.За жовтень 2024 року виплачено 25090,48 грн. 3% річних - 284,24 грн. Період розрахунку: з 01.11.2024 року по 31.12.2024 року - 61 день, [Проценти] = 25 090,48 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 61 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 125,45 грн. Період розрахунку: з 01.01.2025 року по 18.03.2025 року - 77 днів [Проценти] = 25 090,48 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 77 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 158,79 грн. 2.За листопад 2024 року виплачено 2725 грн. 3% річних-24,17 грн. Період розрахунку: з 01.12.2024 року по 31.12.2024 року - 31 день [Проценти] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 31 (кількість днів) /366 (днів у році) = 6,92 грн. Період розрахунку: з 01.01.2025 року по 18.03.2025 року - 77 днів [Проценти] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 77 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 17,25 грн. 3.За грудень 2024 року виплачено 2725 грн. 3% річних-17,25 грн. Період розрахунку: з 01.01.2025 року по 18.03.2025 року - 77 днів [Проценти] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) /100% * 7 (кількість днів) /365 (днів у році) - 17,25 грн. 4.За січень 2025 року виплачено 2930 грн. 3% річних - 11, 00 грн. Період розрахунку: з 01.02.2025 року по 18.03.2025 року - 46 днів [Проценти] = 2 930,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) /100% х 46 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 11,08 грн. 5.За лютий 2025 року виплачено 2725 грн. 3% річних - 4, 00 грн. Період розрахунку, з 01.03.2025 року по 18.03.2025 року - 18 днів [Проценти] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) /100% х 18 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 4,03 грн. Отже, загальна сума 3% річних становить 340,66 грн. Наведений позивачкою і не оспорений відповідачем обрахунок інфляційних втрат в межах заявлених позовних вимог є таким: 1. За жовтень 2024 року виплачено 25090,48 грн. Інфляційні нарахування 1355,65грн. (У період з 01.11.2024 року по 28.02.2025 року індексація на суму 25 090,48 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,90% х 101,40% х 101,20% х 100,80% = 105,403% (за період Листопад 2024 - Лютий 2025) [Інфляційні нарахування] = 25 090,48 грн. (сума боргу) х 105,403% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 25 090,48 грн. (сума боргу) = 1 355,65 грн.) 2.За листопад 2024 року виплачено 2725 грн. Інфляційні нарахування 93,68 грн. (У період з 01.12.2024 року по 28.02.2025 року індексація на суму 2 725,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,40% х 101,20% х 100,80% = 103,438% (за період Грудень 2024 - Лютий 2025) [Інфляційні нарахування] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 103,438% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 2 725,00 грн. (сума боргу) = 93,68 грн.) 3.За грудень 2024 року виплачено 2725 грн. Інфляційні нарахування 54,76грн. (У період з 01.01.2025 року по 28.02.2025 року індексація на суму 2 725,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,20% х 100,80% = 102,010% (за період Січень 2025, Лютий 2025) [Інфляційні нарахування] = 2 725,00 грн. (сума боргу) х 102,010% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 2 725,00 грн. (сума боргу) = 54,76 грн.) 4.За січень 2025 року виплачено 2930 грн. Інфляційні нарахування 23,44грн. (У період з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року індексація на суму 2 930,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 100,80% = 100,800% (за період Лютий 2025) [Інфляційні нарахування] = 2 930,00 грн. (сума боргу) х 100,800% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 2 930,00 грн. (сума боргу) = 23,44 грн.). Отже, загальна сума інфляційних втрат склала 1527,23 грн. Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 39233,48 грн., 1527,23 грн. інфляційних втрат, 340,66 грн. 3% річних слід стягнути з відповідача в повному розмірі в судовому порядку. Водночас суд враховує, що, як пояснила в ході розгляду справи позивачка, наразі вона не має офіційного статусу опікуна своєї малолітньої онуки. Згідно з частинами 1, 2 ст. 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Саме це право реалізувала позивачка, звернувшись із зазначеним позовом до суду. Проте вона звернулася саме в інтересах дитини, а не у власних інтересах; шкоди завдано саме дитині, а не позивачці, відтак спірні кошти слід стягнути з відповідача на користь дитини, в інтересах котрої діє позивачка як її бабуся, а не на користь самої позивачки, тим самим позов задовольнивши частково. 5. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн., від сплати якого позивачка, діючи в інтересах малолітньої дитини, звільнена, тому їх слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial