Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] , через представника - адвоката Наминанік О.С., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 18.09.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . У їхньому шлюбі [INFO] народилася одна дитина - син [PERSON] , який на даний час проживає з матір`ю. Подружнє життя у них склалося невдало. Два роки тому вони фактично припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету, проживають окремо. Вказує, що причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні погляди на спільне подружнє життя, сімейні обов`язки та стосунки, з приводу чого часто виникали непорозуміння, сварки та конфлікти, стосунки стали напруженими, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги та любові. Згодом вони почали віддалятися один від одного, стали чужими людьми. Вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є лише формальним, сім`я їхня розпалася остаточно і безповоротно, примирення неможливе, а збереження цього формального шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ковалю Р.Г. Ухвалою суду від 12.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.09.2012 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис № 49. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис № 179, у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті по цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відтак, суд приходить до висновку про те, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved