Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 404909,95 грн та 50000 грн моральної шкоди, а всього 454909,95 грн. Також стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 7077,09 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 19 грудня 2024 року о 14 год 58 хв [PERSON] , керуючи автомобілем марки Fiat Fiorino, д.н.з. [NUMBER] , по автодорозі вул. Захисників України, селище Кегичівка, Берестинського району, Харківської області, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога, зі згоди водія, у встановленому законом порядку. Не вибрав безпечну швидкість та на перехресті вулиць Енергетиків та Захисників України, допустив виїзд свого автомобіля на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем КІА Sportage, державний номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] . Автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому водій, [PERSON] , порушив п.12.1. Правил дорожнього руху. Згідно постанови судді Кегичівського районного суду Харківської області Богачової Т.В. від 06 січня 2025 року, справа №624/1160/24 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача марки КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , а саме пошкоджено: деформовані задні ліві двері, заднє ліве крило, бампер, лівий ліхтар, задня балка, диск лівого колеса, і пошкоджено вісі лівої частини автомобіля. Своїми діями відповідач наніс мені матеріальну шкоду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку експерта №13301 від 20 січня 2025 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження за заявою [PERSON] , йому було завдано матеріальні збитки, в розмірі 366956,04 грн. За складання калькуляції позивач сплатив 5452,42 грн. Крім того, комісія з оплати вищезазначеного платежу складає 54,52 грн. За надані послуги ТОВ «Нова пошта» при отриманні висновку експерта №13301 від 20 січня 2025 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 65 грн. Крім того, за повідомлення на адресу відповідача щодо проведення експертизи сплачено 100 грн. За повідомлення на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Євроінс Україна», щодо проведення експертизи сплачено 100 грн. Для вирішення питання щодо проведення транспортно-товарознавчого дослідження (з ціллю визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт), позивач неодноразово звертався до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуж. проф. М.С. Бокаріуса» м. Харків. Для проїзду до м. Харкова (ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Заслуж. проф. М.С. Бокаріуса») та зворотно до селища Кегичівки (за місцем проживання) позивач користувався послугами авто перевізника. Відповідно позивачем було витрачено на проїзд: 1) 170 грн на проїзд Кегичівка-Харків, 06 год 00 хв, згідно з квитком на автобус №756410 від 07 січня 2025 року; 2) 170 грн на проїзд Кегичівка-Харків, 06 год 00 хв, згідно з квитком, на автобус №756411 від 07 січня 2025 року; 3) 170 грн на проїзд Харків-Кегичівка, 16 год 30 хв, згідно з квитком на автобус №756408 від 07 січня 2025 року; 4) 170 грн на проїзд Харків-Кегичівка, 16 год 30 хв, згідно з квитком на автобус №756409 від 07 січня 2025 року. Для проведення транспортно-товарознавчого дослідження за заявою позивача йому довелося транспортувати свій технічно несправний автомобіль КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , з вул. Комарова, №41 селища Кегичівки Берестинського району Харківської області до м. Харкова, в зв`язку з чим, позивач вимушений був скористатися послугами евакуатора. За транспортування автомобіля до м. Харкова та назад до с-ща Кегичівки вартість послуг склала по 7000 грн в одному напрямку, крім того комісія з оплати вищезазначених платежів склала двічі по 70 грн. До того ж, за час проведення транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля позивача, йому було проведено нарахування за простій евакуатора 2 години в розмірі 1400 грн. При проведенні транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля на станції технічного обслуговування КІА потребувалося проведення демонтажні та монтажних робіт, а саме: зняття та установка бамперу заднього та колеса; підбір запчастин та складання ремонтно-відновлювальної калькуляції. Відповідно до Замовлення-наряду №2 від 07 січня 2025 року вартість робіт складала 2500 грн. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступня. За проведення судово-медичної експертизи на визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, позивачем було сплачено 480,97 грн, крім того комісія з оплати цього платежу складає 15 грн. Після, отримання тілесних ушкоджень позивач 19 грудня 2024 року звернувся за медичною допомогою до КНП «Кегичівська ЦРЛ». В подальшому, після огляду лікарями, позивачу було призначено амбулаторне медичне лікування (із застосуванням медичних препаратів) та направлено на консультацію МСКТ. За призначенням позивачем було придбано ліки: 1) 24 грудня 2024 року, згідно квитанції №0000035677 на суму 1592 грн; 2) 25 грудня 2024 року, згідно квитанції №0000035695 на суму 1775 грн; 3) 03 січня 2025 року, згідно квитанції №00000035882 на суму 2329,50 грн; 4) 04 січня 2025 року, згідно квитанції №0000035884 на суму 1829,50 грн. 27 грудня 2024 року, в МДЦ Сучасні медичні технології, позивач проходив обстеження МСКТ головного мозку, шиї, грудної клітки, черевної порожнини і тазу. За проходження обстеження було сплачено 4800 грн. Для вирішення питання щодо проведення медичного обстеження, позивач звертався до в МДЦ Сучасні медичні технології м. Харків. Для проїзду до м. Харкова (МДЦ Сучасні медичні Технології) та назад до селища Кегичівка позивач користувався послугами авто перевізника. На проїзд було витрачено: 1) 170 грн на проїзд Кегичівка-Харків, 06 год 00 хв, згідно з квитком на автобус №756402 від 27 грудня 2024 року; 2) 170 грн на проїзд Харків-Кегичівка, 16 год 30 хв, згідно з квитком на автобус №756403 від 27 грудня 2024 року. Крім того, порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху, яке призвело до фізичного пошкодження мого транспортного засобу, завдало позивачу ще й моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях. До цього часу позивач відчуває сильні душевні страждання у зв`язку з пережитим. Ця обставина непоправно відзначилося на здоров`ї та душевному стані позивача, його благополуччі, повсякденному житті. У позивача порушився сон, виникли стурбованість, переживання за сім`ю, яка через позивача опинилася в скрутному становищі. Позивач тривалий час не може користуватися автомобілем, порушився звичний стан життя у зв`язку із відсутністю автомобіля на протязі його ремонту, психічні переживання, які позивач відчуває у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку, порушений спокій позивача. Внаслідок ушкодження автомобіля, позивач змушений тривалий час наймати транспорт та оплачувати ці послуги. Позивач вважає, що розмір компенсації завданої йому моральної шкоди у зв`язку із спричинення майнової шкоди щонайменше повинен становити 50000 грн. Сума матеріальних збитків визначається сумою із суми спричинених матеріальних збитків 366956,04 грн. та сумою вищезазначених витрат на проведення експертного авто- товарознавчого дослідження, витрати на оплату поштових відправлень, витрати на проїзд, витрати на транспортування автомобіля, витрат на проведення демонтажних та монтажних робіт, витрат на проведення судово-медичної експертизи, витрат на придбання ліків, витрат на обстеження в МДЦ Сучасні медичні Технології та становить разом 404909,95 грн. Всього відповідач повинен сплатити 404909,95 грн матеріальних збитків та 50000 грн моральної шкоди. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 13 лютого 2025 року у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засіданні. 20 березня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 404909,95 грн та 50000 грн моральної шкоди, а всього 454909,95 грн. Також стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 7077,09 грн. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна». Не погоджуючись із позовною заявою представником відповідача адвокатом Каніщевою В.С., подано відзив на уточнену позовну заяву в якому просила відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі з таких підстав. Зазначила, що за чинним законодавством у винної особи, яка застрахувала свою відповідальність, виникає обов`язок по відшкодуванню шкоди лише, якщо розмір шкоди не покривається страховим полісом- страховим відшкодуванням (згідно ст. 1194 ЦК України). Відповідно до полісу ЗСА /0461023 ПА «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» з невідомих підстав не сплатила страхову виплату, визначення суми страхової виплати позивач в уточнюючій позовній заяві не зазначає. Згідно поданого Висновку експерта 313301 від 20.01.2025 завдані збитки позивачу складає 366 956,04 грн., але позивач прохає суд стягнути на свою користь 454 909,95грн. Тобто 404 909,95 грн. становлять матеріальні збитки та 50 000 грн. моральна шкода. Оскільки страхова компанія не сплатила позивачу страхове відшкодування в будь-якому розмірі, питання, щодо відшкодування витрат не може бути подано до суду, адже не зрозуміло яка саме сума буде сплачена страховою компанією. Крім цього, матеріальні збитки в сумі 404 909,95 грн. є незаконними та надмірно завищеними, так як докази подані позивачем, а саме квитки на проїзд з с. Кегичівки Харківської області до м. Харкова 07 січня 2025 було витрачено кошти на 4 квитки, тобто позивач зазначає, що «ним було витрачено на проїзд», але натомість долучає по два квитки до м. Харкова та в зворотному напрямку до с. Кегичівка, ціль поїздки вирішення питання щодо проведення транспортно товарознавчої дослідження (з ціллю визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт). Дані витрати є особистим бажанням проїзду до м. Харкова і в зворотному напрямку та не можуть бути матеріальними витратами, адже подорожі та квитки не можуть бути включені до матеріальних витрат. Адже, позивач не зазначає конкретне спілкування з експертами ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Заслуж. проф. М.С.Бакаріуса», характер спілкування, мету, адже дані дії можуть розцінюватися відповідачем як порушення Закону України «Про судову експертизу», та «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», що є недопустимо. Також матеріали справи мають копію договору №13301 від 20 січня 2025 укладеного між позивачем та ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Заслуж. проф. М.С Бакаріуса» тобто дата договору не співпадає з 7 січням 2025 та долученими квитками до матеріалів справи. Уточнююча позовна заява містить інформацію, що по заяві позивача [PERSON] було здійснено перевезення автомобіля KIA Sportage з вул. Комарова №41 с. Кегичівка Харківської області до м. Харкова, але даної вимоги експерта до суду не надано, отже це було самостійне бажання позивача використовувати послуги евакуатору, тому відповідачем не може бути сплачено особисті витрати на послуги евакуатора в сумі 7000,00грн. в тому числі комісію в сумі 70 грн. Також, в подальшому тексті позивач „зазначає, що був простій евакуатора 2 години в сумі 1400,00ргн., що було здійснено не з вини відповідача та є некоректною вимогою, адже позивач користувався евакуатором з власних бажань на власний розсуд і тому ризики пов`язані з даним видом послуг не можуть покладатися на відповідача. Крім цього, 7 січня 2025 року автомобіль KIA Sportage з державним номерним знаком [NUMBER] перебував на станції технічного обслуговування та проводився демонтаж та монтаж робіт та здійснювався підбір запчастини та складання ремонтно- відновлювальної калькуляції - що становить згідно квитанції №409- 2 500,00грн. Дані вимоги вважають такими, що не є матеріальними збитками. Щодо придбаних ліків позивачем 24 грудня 2024 року на суму 1592 грн. та 25.12.2024 - на суму -1775,00 грн, 03.01.2025 - на сумі 2329,50 грн. та 04.01.2025 на суму 1829,50 грн згідно наданих копій квитанцій, що не мають назв ліків які були призначені лікарем Кегичівської ЦРЛ та дані квитанції мають лише суми коштів, що не можуть бути належним доказом того, що позивач придбав ліки саме ті які були призначені при призначенні лікування після ДТП, що було скоєно 19.12.2024 об 14-58 год. Тому суд не може взяти дані докази як такі, що є належними та допустимими, а отже не підлягають відшкодуванні відповідачем. Зазначення позивачем, щодо обстежень 27.12.2024 в МДЦ Сучасні медичні технології були проведені за власним бажанням особистого здоров`я позивача, тому квитанції в сумі 4800,00 грн та 300,00 грн, а також проїзд до м. Харкова в сумі 170,00 грн та 170 грн не можуть бути задоволені судом та стягнуті на користь позивача. Адже, кожна людина самостійно планую та вирішує своє лікування та на власний розсуд обирає періодичність та з урахуванням власного здоров`я визначає медичні дослідження та обирає буд-яку медичну установу з урахуванням власних потреб, тому відповідач [PERSON] не зобов`язаний сплачувати усі дослідження, лікування, проїзд автотранспортом, витрати на конверти, послуги Укрпошти чи послуги Нової Пошти, тощо. Також зазначила, що з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки KIA Sportage, була застрахована тому, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Таким чином, уточнююча позовна заява до відповідача Коробки не може бути задоволена та відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків, так як страхова компанія не відшкодувала шкоду, непокрита страховою виплатою шкода в розмірі що є не відомою, а тому має бути відшкодована відповідачем лише різниця з урахуванням вищенаведеного, і тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволено. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди зазначила, що уточнююча позовна заява не має конкретної інформації та достатніх доказів того фату, що відповідачем було здійснено моральну шкоду, а отже не може бути задоволено судом в повному обсязі. 25 квітня 2025 року відповідачем на адресу суду подано клопотання про доручення до матеріалів справи письмових пояснень в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Зазначив, що 19.12.2024 трапилося ДТП та його було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Матеріальні збитки в сумі 404 909,95 грн. є незаконними та надмірно завищеними, страхові відшкодування не виплачені, а тому не підлягають задоволенню. Інші матеріальні збитки, а саме: подані позивачем квитки на проїзд з с. Кегичівки Харківської області до м. Харкова 07 січня 2025 було є особистим бажанням проїзду до м. Харкова і в зворотному напрямку та не можуть бути матеріальними витратами, адже подорожі та квитки не можуть бути включені до матеріальних витрат. Здійснення перевезення автомобіля KIA Sportage з вул. Комарова №41 с. Кегичівка Харківської області до м. Харкова за допомогою евакуатору є також особистими витратами, адже позивач користувався евакуатором з власних бажань на власний розсуд і тому ризики пов`язані з даним видом послуг не можуть покладатися на відповідача. Крім цього, 7 січня 2025 року автомобіль KIA Sportage з державним номерним знаком [NUMBER] перебував на станції технічного обслуговування та проводився демонтаж та монтаж робіт та здійснювався підбір запчастини та складання ремонтно- відновлювальної калькуляції - що становить згідно квитанції №409- 2 500,00грн. Дані вимоги вважають такими, що не є матеріальними збитками. Щодо придбаних ліків позивачем 24 грудня 2024 року на суму 1592 грн. та 25.12.2024 - на суму -1775,00 грн, 03.01.2025 - на сумі 2329,50 грн. та 04.01.2025 на суму 1829,50 грн згідно наданих копій квитанцій, що не мають назв ліків які були призначені лікарем Кегичівської ЦРЛ та дані квитанції мають лише суми коштів, що не можуть бути належним доказом того, що позивач придбав ліки саме ті які були призначені при призначенні лікування після ДТП, що було скоєно 19.12.2024 об 14-58 год. Тому суд не може взяти дані докази як такі, що є належними та допустимими, а отже не підлягають відшкодуванні відповідачем. Зазначення позивачем, щодо обстежень 27.12.2024 в МДЦ Сучасні медичні технології були проведені за власним бажанням особистого здоров`я позивача, тому квитанції в сумі 4800,00 грн та 300,00 грн, а також проїзд до м. Харкова в сумі 170,00 грн та 170 грн не можуть бути задоволені судом та стягнуті на користь позивача. Адже, кожна людина самостійно планую та вирішує своє лікування та на власний розсуд обирає періодичність та з урахуванням власного здоров`я визначає медичні дослідження та обирає буд-яку медичну установу з урахуванням власних потреб. Щодо моральної шкоди зазначив, що позивачем не доведено нанесення моральної шкоди та не здійснено сум розрахунку, тому дана вимога також не підлягає задоволенню. Позивач 09.05.2025 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 248109,95 грн матеріальних збитків та 50000 грн моральної шкоди, а всього 298109,95 грн. Заява обґрунтована тим, що 30.04.2025 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» провела відшкодування позивачу оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 156800 грн. В іншій частині уточнені позовні вимоги залишилися без змін. 30 травня 2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву про зменшення розміру позовних вимог від 09.05.2025 з підстав викладених у відзиві на уточнену позовну заяву. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 12 червня 2025 року прийнята заява про зменшення розміру позовних вимог та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 07 липня 2025 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на доводи та факти викладені в уточненій позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Додатково повідомив, що під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач взагалі не гальмував, тому він спочатку подумав, що йому стало зле, але потім виявилось, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З приводу стягнення моральної шкоди зазначив, що його родина на даний час перебуває без транспортного засобу, а без транспорту дуже важко. Також після дорожньо-транспортної пригоди отримана травма до теперішнього часу турбує, а тому вважає, що визначена в позовній заяві моральна шкода у розмірі 50000 гривень є замалою та в повному обсязі не покриває його моральних страждань. Представник позивача адвокат Лавров В.В. підтримав пояснення позивача, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на доводи та факти викладені в уточненій позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Також зазначив, що він залишає за собою право звернутись до суду після ухвалення рішення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав частково, а саме вважає, що заявлені матеріальні збитки та моральна шкода надто завищені, він є інвалідом, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 8500 гривень, а тому не має можливості сплачувати зазначену шкоду позивачу. Також, повідомив, що з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода 19.12.2024, він перебував в стані алкогольного сп`яніння під час пригоди. З цього приводу він поніс покарання, оскільки був притягнутий до адміністративної відповідальності. Зазначив, що визнає 14000,00 матеріальних збитків, понесених позивачем для транспортування автомобіля до Харкова та в зворотному напрямку для проведення експертизи, всі інші витрати не визнає та вважає їх необґрунтованими та завищеними, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача адвокат Каніщева В.С. позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на уточнену позовну заяву та заяву про зменшення позовних вимог. Додатково вказала, що позовні вимоги не доведені, завищені та такі, що не підлягають задоволенню. Також зазначила, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди, оскільки неможливість користування транспортним засобом в невеличкому селищі не є тяжким тягарем для позивача та його родини. Крім цього, зауважила, що позивач після отримання тілесних ушкоджень не перебував на лікуванні, ходив на роботу, отримував заробітну плату. В зв`язку з чим просила відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Судом з`ясовані обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджені в порядку, визначеному в підготовчому засіданні по справі, докази, якими вони обґрунтовуються, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, надано сторонам можливість для надання додаткових пояснень та забезпечено право на промову у судових дебатах. 16.12.2025 судом у судовому засіданні на підставі ст. 244 ЦПК України оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклавши його ухвалення та проголошення на 14 год 00 хв 25.12.2025. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (частина друга статті 11 ЦК України). В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу [PERSON] належить автомобіль марки KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] . Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 06.01.2025 по справі № 624/1160/24, що набрала законної сили 17.01.2025, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як встановлено судом під час розгляду справи № 624/1160/24 про адміністративне правопорушення, 19.12.2024 о 14:50 на вул. Захисників України в с-щі Кегичівка, Берестинського району, Харківської області трапилась ДТП за участю автомобіля «Fiat Fiorino», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не вибрав безпечну швидкість та на перехресті вулиць Енергетиків та Захисників України, допустив виїзд свого автомобіля на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення із транспортним засобом KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . Автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Отже наявність вини у діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Крім того і сам факт дорожньо-транспортної пригоди не оспорювався відповідачем. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Таким чином суд, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено наявність шкоди, причинний зв`язок між діями відповідача та заподіяною шкодою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася, а також вину відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача зазначали, що в правоохоронні органи після дорожньо-транспортної пригоди із заявами про порушення кримінальної справи відносно [PERSON] чи інших осіб вони не звертались. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (до ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно ст. ст. 6, 11 Закону № 3720-IX на території України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана укладати договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що складається із публічної частини договору страхування, якою є загальні умови страхового продукту, та індивідуальної частини договору страхування - страхового поліса (поліса). Частиною 1 ст. 27 Закону № 3720-IX передбачено, що страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: (1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3 цієї статті; (2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця ДТП на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; (3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання ДТП, та визначається відповідно до ч. 3 ст.27 Закону № 3720-IX (ч.2 ст.27 Закону № 3720-IX). Так, судом встановлено, що на дату настання ДТП чинний договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів щодо транспортного засобу «Fiat Fiorino», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , був укладений з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» згідно Полісу № СА/0461023 від 09.12.2024. Строк дії Полісу з 09 грудня 2024 року по 08 грудня 2025 року. Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 3 ст. 11 ЦК України також передбачено, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Слід зазначити, що у випадку завдання шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникають два види правовідносин, і відповідно, зобов`язань: деліктні правовідносини (зобов`язання), де кредитором виступає потерпіла особа, а боржником особа, яка завдала шкоди; договірні правовідносини (зобов`язання), які випливають з укладеного договору на користь третьої особи (договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), де кредитором виступає особа на користь якої повинно бути здійснене страхове відшкодування (полягає у покритті частини чи усіх збитків завданих внаслідок настання страхової події спричиненої шкоди з вини страхувальника), а боржником страховик за цим договором. У даному випадку зобов`язання Страховика випливають з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не безпосередньо з самого факту завдання шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за наявності договору обов`язкового страхування суб`єктивний склад та межі відповідальності за спричинення шкоди третій особі визначаються нормативно правовими актами, які регламентують страхові відшкодування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-ІV (надалі Закон). Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Згідно ч. 2.1. ст. 2 Закону, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Таким чином, Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах визначених Законом. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно із ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: partial