Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

12.11.2025 адвокат Детинич Петро Іванович, який представляє інтереси позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що між [PERSON] та [PERSON] 30 січня 2001 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції м. Львова, актовий запис №27. В шлюбі в них народився син, [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, розбіжність поглядів у вирішенні сімейних питань, їхні взаємостосунки носили суперечливий характер, через що в них викликали суперечки та непорозуміння. Більше трьох років шлюбні відносини між ними припинені, кожен з них живе своїм життям, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення між ним неможливе. З цих підстав позивачка просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 29.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному порядку. В судовому засіданні представник позивачки просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, позивач та представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. На адресу суду повернулись судові повідомлення ( 2 конверта з позовною заявою та викликами суду відповілача), які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами зареєстровано шлюб 30 січня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції м. Львова, про що зроблено відповідний актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами через різні погляди на життя, характери, цінності та ведення спільного господарства і побуту, наступив розлад, який носить стійкий характер. Більше трьох років шлюбні відносини між ними припинені, кожен з них живе своїм життям, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення між ним неможливе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1211,20грн. судового збору.

Outcome: approved