Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Одеської міської ради з позовом, в якому, після зміни предмету, просила встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім?єю з 1996 року. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на: частину квартири [ADDRESS] ; - земельну ділянку розміром 0,060 га, № 288, кадастровий номер 5123783200:01:003:1312, що знаходиться на території Новодолинської сільської ради, садівниче об`єднання громадян «Біла акація», Авангардівської територіальної громади, Одеського району, Одеської області; на автомобіль NISSAN X-TRAIL, 1998 року випуску, тип - Загальний легковий Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] . Встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім?єю з 2018 року. Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач з березня 1996 року проживала із [PERSON] однією сім?єю без реєстрації шлюбу по день його смерті [INFO] . За спільним рішенням із позивачем [PERSON] вселився в квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій, на той час, позивачу належала на праві власності частка на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 15 листопада 2001 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради. Інша половина вказаної квартири належала батькові позивача [PERSON] , який подарував [PERSON] свою 1/2 частку в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом, позивач з [PERSON] , за спільні кошти 04 червня 2004 року придбали земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , яку оформили на [PERSON] по договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н. Ф., реєстровий номер № 3963. Згодом на зазначеній земельній ділянці позивач та [PERSON] спільно збудували будинок за адресою: [ADDRESS] , проте ввести його до експлуатації не встигли через хворобу [PERSON] . У цьому новозбудованому будинку позивач із [PERSON] спільно мешкали з травня 2013 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Обгрунтовуючи позов, [PERSON] вказує про те, що весь час спільного проживання вона та [PERSON] були міцною сім?єю, любили один одного, відносились з повагою, ніколи не сварились. У них був єдиний бюджет і розпоряджались вони ним за спільною згодою. Оскільки ними велось будівництво, то в залежності від зайнятості на роботі, розподілі між нами обов`язків, позивач та [PERSON] почергово купляли будівельні матеріали, керували робочими, деякі роботи виконували своїми руками, тощо. Позивач виконувала всі роботи по господарству, разом із [PERSON] відпочивали, ходили у гості до друзів та родичів, самі приймали у себе гостей. Офіційне оформлення стосунків позивача та [PERSON] не турбувало, вони були впевнені один в одному, вважали, що це не головне. В грудні 2012 році [PERSON] несподівано захворів, у нього паралізувало ноги. За тривале лікування [PERSON] пережив оперативне втручання, знаходився в реанімаційному відділенні, проходив тривалу реабілітацію. З лікарні він вийшов інвалідом першої групи та потребував сторонньої допомоги. Позивач не залишала [PERSON] , була йому надійною дружиною і помічником, за можливості знаходилась поряд з ним в лікарні, доглядала, годувала, міняла білизну, купляла ліки, тощо. Після виписки, по дому [PERSON] пересувався у інвалідній колясці. Позивач, намагаючись підтримати його морально, підшукала недороге авто з ручним управлінням, щоб [PERSON] міг виїхати з дому. [PERSON] продовжував працювати головою Садівничого об`єднання громадян «Біла Акація». Прийом громадян він здійснював у спільному із позивачем будинку, отже вся громада знала та бачила, що вони мешкають разом як чоловік та дружина. Після 2020 року [PERSON] став лежачим хворим і позивач здійснювала за ним догляд. [INFO] [PERSON] помер. Причиною смерті стало злоякісне новоутворення лівої легені. Організацію поховання позивач взяла на себе. Спадкоємцем після смерті [PERSON] також був його батько [PERSON] , який проживав з позивачем та [PERSON] однією сім?єю з 2018 року. Позивач допомагала та доглядала за [PERSON] разом із померлим [PERSON] . Після смерті [PERSON] . 03 жовтня 2024 року [PERSON] прийняла спадщину та на теперішній час утримує спадкове майно, сплачує комунальні та інші платежі. Організацією поховання [PERSON] також займалась позивач. Представник позивача у відкритому судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та відзив на позов не подав. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 1,2 та 4 ст. 10 ЦПК). Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів України. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] , про що Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 140. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [NUMBER] ( а. с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Надоховською Т.О. 17 листопада 2003 року, реєстровий номер 2047 (а. с. 20); земельної ділянки розміром 0,060 га, № 288, кадастровий номер 5123783200:01:003:1312, що знаходиться на території Новодолинської сільської ради, садівниче об`єднання громадян «Біла акація», Авангардівської територіальної громади, Одеського району, Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 04 червня 2004 року (а. с. 21); автомобіля NISSAN X-TRAIL, 1998 року випуску, тип - Загальний легковий Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - INITANT30U0100635, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а. с. 166). 16 липня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 142). 17 липня 2024 року батько [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 152). 19 серпня 2024 року приватним нотаріусом Саганович О.Ю. надано інформацію позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із відсутністю документів на підтвердження родинних відносин (а. с. 158). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 71, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 110). 23 січня 2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 12 червня 2025 року приватним нотаріусом Тітаренко О.С. надано інформацію позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку із відсутністю документів на підтвердження родинних відносин (а. с. 133). Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі і визнання права. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У п. 6 рішення від 3 червня 1999 р. № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Вирішуючи спір, суд, на підставі поданих стороною позивача та оцінених судом доказів, дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім?єю позивача із померлими [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в обгрунтування позову зазначає, що із померлим [PERSON] , починаючи з 1996 року, спільно проживала у квартирі [ADDRESS] , вели спільний побут, сплачували побутові послуги, придбавали спільне майно. З 2013 року [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та вели спільний побут та господарство в будинку за адресою: [ADDRESS] . З 2018 року позивач проживала спільно однією сім?єю з батьком [PERSON] [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] по день його смерті [INFO] . Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, дали чіткі та несуперечливі показання щодо спільного проживання однією сім?єю позивача із померлими [PERSON] та [PERSON] . Факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю підтверджується також актом про проживання від 22 липня 2024 року про те, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] спільно з [PERSON] з 17 листопада 2003 року по 09 травня 2013 рік (а. с. 21а), актом про проживання від 22 липня 2024 року про те, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] спільно з [PERSON] з травня 2013 рік по день смерті [PERSON] (а. с. 25). Факт несення спільних побутових витрат та витрат на ремонт підтверджується копіями накладних на придбання будівельних матеріалів (а. с. 48-60). Крім того, факт проживання однією сім?єю із спадкодавцями підтверджується фототаблицею (а. с. 27-47). Таким чином, доводи [PERSON] щодо проживання із померлими [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами, підтверджено наявними матеріалами справи, а тому позов є законним та обгрунтованим, що дає підстави для висновку про його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одеська міська рада не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що проживання [PERSON] із [PERSON] та [PERSON] не носило характер сімейних відносин із веденням спільного господарства, спільних витрат тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved