Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 445479-КС-001 про надання кредиту від 02.02.2022 у розмірі 48646,43 грн та витрат понесених на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 445479-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 02.02.2022 позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 445479-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 445479-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7859 на номер телефону, котрий відповідачем було зазначено у своїй анкеті в особистому кабінеті. Товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 20000,00 грн шляхом перерахування на його банківську картку. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 445479-КС-001 належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 48646,45 грн, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.09.2025 року справу передано на розгляд до Куликівського районного суду Чернігівської області за підсудністю. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання призначені на 02.12.2025 та 22.12.2025 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надала, зустрічний позов не пред`явив. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 2 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 445479-КС-001 підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 20000 грн строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в день 0,86732500 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 44040,00 грн. Договором визначено, що комісія за надання кредиту становить 3000,00 грн, розмір якої залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору та не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Договором передбачене нарахування процентів за користування кредитними коштами в разі неповернення кредиту за стандартною, а не за зниженою ставкою. Сторонами в п. 3.2. Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Такі самі основні умови кредитування містяться у паспорті споживчого кредиту, також підписаного електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором G-0444 02.02.2022 (а.с. 21-22). Згідно з відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу суду від 28.10.2025, платіжна картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] (а.с. 95). Згідно з випискою за договором №б/н за період 02.02.2022-20.07.2022 про рух коштів по зазначеній картці 02.02.2022 на рахунок [PERSON] надійшло 20000 грн (а.с. 96). ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , який вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується анкетою клієнта, квитанцією №484968425 від 02.02.2022 про перерахунок відповідачу на картку коштів у сумі 20 000,00 грн. згідно кредитного договору №445479-КС-001 (а.с.36-37). Докази на підтвердження недійсності вказаного кредитного договору суду не надано. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором на 08.08.2025 становить 48646,43 грн, що складається з: 20000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 26714,38 грн - заборгованості по процентах, 1932,05 грн - заборгованості по комісії (а.с.12-19). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-комунікаційної системи та підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, стягненню підлягають ті суми, які узгоджені сторонами, в тому числі і відсотки за користування кредитом відповідно до Графіку платежів, наведеному в Договорі. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд доходить висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 445479-КС-001 від 2 лютого 2022 року підлягають задоволенню у повному розмірі. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 11959 від 20.08.2025 позивачем було сплачено 2422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved