Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

29.10.2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 08.12.2024-100000741 від 08.12.2024 року в сумі 7225 грн 00 коп, яка виникла станом на дату звернення до суду, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.10.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 25.11.2025 року, яке було відкладено на 22.12.2025 року в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Представник позивача - ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надійшло, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 08.12.2024 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 08.12.2024-100000741, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 2500 грн 00 коп строком на 140 днів з дати його надання, що закінчується 26.04.2025 року з визначенням фіксованої незмінної процентної ставки «Стандарт» у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових платежів користування кредитом та фіксованої незмінної процентної ставки «Економ» у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових платежів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процента ставка «Стандарт»; комісії, пов`язаної з наданням кредиту - 5 % від суми кредиту та дорівнює 125 грн 00 коп; комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 125 грн 00 коп у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; неустойки у розмірі 37 грн 50 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е188, при цьому відповідачем в заявці на отримання кредиту під час укладення договору вказано особисто банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу для надання коштів - 4441-11ХХ-ХХХХ-9212 (а.с. 14-20). Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.10.2025 року за №81-2210 підтверджується факт перерахування 08.12.2024 року ТОВ «Споживчий центр» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків через систему iPay.ua за договором на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, коштів в сумі 2500 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] за договором кредиту № 08.12.2024-100000741 (а.с.10 зворот-25). У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем, станом на 26.04.2025 року утворилася заборгованість за період з 08.12.2024 року по 26.04.2025 року в загальному розмірі 7225 грн 00 коп, яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 2500 грн 00 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2975 грн 00 коп, комісії за надання в сумі 125 грн 00 коп, комісії за обслуговування в сумі 375 грн 00 коп, неустойки в сумі 1250 грн 00 коп, що підтверджується довідкою - розрахунком (а.с.11). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами шляхом укладання кредитного договору. При цьому, позивач виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №08.12.2024-100000741 від 08.12.2024 року, позовні вимоги підлягають задоволенню, за винятком суми неустойки в розмірі 1250 грн, заборгованість за якою виникла в 2025 році, тобто в період дії на території України воєнного стану, під час якого нарахування неустойки за кредитними договорами (договорами позики) не допускається. З відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2003 грн 32 коп витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.27), пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,7%).

Outcome: partial