Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 386661 від 13.12.2024 у розмірі 7 002 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.12.2024 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 386661, згідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 4 500 грн. строком на 6 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів, зі сплатою процентів - 512,91 % річних з першого по третій платіж та 5,57% річних у другому періоді, сукупна вартість кредиту згідно з умовами кредитного договору становила 7 002 грн. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 07.03.2025. ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки, визначені умовами кредитного договору, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість за Кредитним договором №386661 від 13.12.2024 у сумі 7 002 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 500 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 2 502 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.08.2025 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, в електронній формі наявні в «Електронному кабінеті судді» підсистеми «Електронний суд», суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.12.2024 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 386661. Відповідно кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 4 500 грн. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п. 1.1 Кредитного договору). Пунктами 1.6 -1.8 Кредитного договору визначено, що строк кредиту становить 6 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів. Проценти за кредитом сплачуються позичальником у складі кожного чергового платежу. Чергові платежі за цим Договором є ануїтетними. Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 7 002 грн. та складається із загального розміру кредиту 5 000 грн. та загальних витрат за кредитом 2 502 грн. (пункт 1.9 Кредитного договору). Згідно з п. 2.1, 2.4 кредитного договору, денна процентна ставка за кредитом становить 0,66%, що розраховується в порядку, передбаченому Законом України «Про споживче кредитування». З урахуванням ануїтетного характеру платежів по кредиту, номінальна процентна ставка є фіксованою та становить 512,91% річних у першому періоді (з першого по 3 платіж) та 5,57% річних у другому періоді (за всіма іншими платежами до кінця строку кредиту). Пунктом 3.2.1 кредитного договору, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені цим договором та Графіком платежів. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти відповідач використовував, не виконав свої зобов`язання щодо їх повернення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Доказів, які б спростовували цю заборгованість, боржником не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: approved