Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовну заяву тим, що 01.05.2024 року між сторонами, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1389-3862. Кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 20000,00 грн., строком кредитування 300 днів, базовим періодом строком 14 днів, зі сплатою зниженої процентної ставки 1,20% в день та стандартної процентної ставки 1,50 в день, а також комісії за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту. [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує умови кредитного договору в результаті чого станом на 26.08.2025 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 112160,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 20000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 89160,00 грн., простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 3000,00 грн. Проте позивачем було застосовано програму лояльності шляхом часткового списання заборгованості відповідача за нарахованими комісією та процентами у сумі 12160,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000,00 грн. Таким чином, оскільки має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, то позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000,00 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначений законом строк представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки, на думку відповідача, позивач нарахував проценти з розрахунку 1,5 % в день. При цьому, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX, було внесено зміни у чинне законодавство, зокрема, п. 5 у Законі України «Про споживче кредитування» вирішено внести зміни: ч. 5 ст. 8 Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідний Закон вступив набрав чинності 24.12.2023 року, тому нарахування процентів в розмірі 1,5 % в день, не ґрунтується на Законі, а тому процентна ставка має складати не більше 1% в день. На думку представника відповідача, враховуючи вимоги Закону, розмір процентів за період має складати 60000 грн. Також належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, які позивачем надано не було. Доводи позивача, що позичальник (відповідач) отримав грошові кошти, оскільки їх перераховано на банківську картку є передчасними. В справі відсутні докази того що банківська картка за маскою карти [NUMBER] дійсно належить відповідачу [PERSON] . На підставі вищевикладеного, представник просив в задоволенні позовних вимог прошу відмовити повністю та стягнути витрати на правничу допомогу, які попередньо складають суму у розмірі 8000 грн. Представником позивача було надіслано суду додаткові пояснення у справі, відповідно до яких ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку [PERSON] не вбачається можливим. Позивачем до позовної заяви на підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу надавався лист (довідка) АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту №1389-3862 від 01.05.2024 року. Також перерахування суми кредиту за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк», а не безпосередньо ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було обумовлено наявністю укладеного між сторонами 02.12.2019 року договору № 4010. У зв`язку з неможливістю надати до суду первинні бухгалтерські документи, а саме виписку по рахунку [PERSON] , представником заявлено клопотання про витребування доказів. Умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. [PERSON] був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Представник зазначив, що на дату укладення кредитного договору №1389-3862 від 01.05.2024 року - діяли законодавчі обмеження, згідно з якими максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,50%. Договір було укладено саме в цей перехідний період (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно), тому встановлена в договорі денна процентна ставка відповідала чинним вимогам законодавства та не перевищувала передбаченого граничного значення. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то представником відповідача не було надано договору про надання правову допомогу та Акту надання послуг. Крім того, заявлена сума є неспівмірною із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Враховуючи викладене, просив повністю задовольнити позовні вимоги, а в стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити у повному обсязі. Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. 01.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1389-3862 (а.с. 10-19). Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Правила відкриття кредитної лінії (а.с. 20-27), паспорт споживчого кредиту (а.с. 27-29), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) (а.с. 30-32) є невід`ємною частиною договору та разом з Договором про відкриття кредитної лінії (який також є невід`ємною частиною договору) складають єдиний договір. Слід зазначити, що і Правила відкриття кредитної лінії, і Договір про відкриття кредитної лінії містять електронний підпис відповідача, тобто він був ознайомлений з їх змістом. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів у розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а останній зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.2. п. 2 договору про відкриття кредитної лінії). Згідно з п.п. 4.2. п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних в цьому договорі, може надаватись можливість скористатись кредитом за зниженою процентною ставкою. Надані клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього договору. Тип комісії одноразова комісія (п.п. 4.3. п. 4 договору про відкриття кредитної лінії). Базовий період складає 14 календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені Графіком платежів за договором за зниженою ставкою дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (п. 4.6. п. 4 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідно до п.п. 4.9. договору про відкриття кредитної лінії, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 24.02.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При поданні інформації відповідно до п. 3.2. договору позичальником вперше, відбувається реєстрація позичальника у ІКС кредитодавця через вебсайт кредитодавця та формується позичальнику його особистий розділ у ІТС кредитодавця. Доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання одноразового паролю, який надсилається кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, що наданий позичальником згідно п. 3.2. цього договору, зокрема але не виключно в один із способів: у СМС повідомлені, з використанням сучасних сервісів передачі даних, електронним листом, шляхом здійснення дзвінку та повідомлення одноразового паролю. Використання одноразового паролю має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні положень ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (п.п. 3.3 п. 3 договору). Рішення про можливість укладення даного договору приймається кредитодавцем на підставі обробки інформації, наданої позичальником та здійснення інших дій, передбачених Правилами. Загальний розмір пропонованого кредиту та інші умови надання кредиту визначаються кредитодавцем на підставі інформації, надааної позичальником (п.п. 3.6. п. 3 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідачу [PERSON] було перераховано кошти у розмірі 20000,00 грн. за кредитним договором №1389-3862 від 01.05.2024 року на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу платіжної картки № [NUMBER] . Вказаний факт підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 33-35, 36). Разом з тим, з витребуваних судом доказів, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на імя відповідача [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 01.05.2024 року на рахунок надійшли кошти в сумі 20000,00 грн. (а.с. 101-102). Також на підтвердження цього факту банком було надано суду виписку по рахунку, що є первинним документом та належним доказом зарахування коштів, тому суд спростовує твердження представника відповідача про відсутність доказів отримання коштів. У випадку порушення кредитодавцем умов договору та вимог законодавства щодо етичної поведінки кредитодавець несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України на дату вчинення такого порушення (п.п. 7.3. п. 7 договору). Отже, судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, а відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за цим договором. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором №1389-3862 від 10.05.2024 року станом на 26.08.2025 року становить 112160 грн. та складається з: прострочена заборгованість за кредитом 20000,00 грн.; просторочена заборгованість за нарахованими процентами 89160,00 грн.; просторочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 3000,00 грн. (а.с. 37-39). Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості, тому враховуючи норму ст. 13 ЦПК України позивачем до стягнення заявлено лише суму в розмірі 100000,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 20000,00 грн.; просторочена заборгованість за нарахованими процентами 80000,00 грн. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо нарахування процентів, що не ґрунтується на Законі №3498-ІХ, з таких підстав. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, - з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%. Разом з тим, представник відповідача у відзиві на позовну заяву наводить свій розрахунок процентів, який не підтверджує належними та допустимими доказами, якими може бути висновок судової бухгалтерської експертизи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). При цьому, стороною відповідача не заявлялось клопотання про призначення у справі судової бухгалтерської експертизи, а також не було надано інших доказів на підтвердження правильності його розрахунку. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, саме на відповідача на підставі принципу змагальності у цивільному судочинстві покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав.

Outcome: approved