Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 20.10.2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову вказує, що 17.02.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» було укладено кредитний договір № 516647, відповідно до умов якого, ТОВ «Слон кредит» зобов`язалося надати позичальнику кредит у сумі 20000 грн строком на 730 днів, тобто до 17.02.2023 року, з процентною ставкою в перший день користування кредиту 25% від суми кредиту, в наступні дні за ставкою 85% річних на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом переказу на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 30.06.2021\~року між\~ТОВ «Слон кредит» та\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» було\~укладено Договір факторингу №\~30-06/2021,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Слон кредит» відступило на\~користь ТОВ «Вердикт Капітал»\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~у т.ч.\~за договором № 516647 від 17.02.2021 року,\~боржником за яким є відповідач [PERSON] в загальному розмірі 25969,55 грн. У свою\~чергу,\~ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до\~боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до\~договору відступлення\~права вимоги\~№ 10-01/2023\~від 10.01.2023\~року у\~т.ч за договором № 516647 від 17.02.2021 року,\~боржником за яким є відповідач [PERSON] , в загальному розмірі 52005,16 грн. Таким чином позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором № 516647 від 17.02.2021 року,\~боржником за яким є відповідач [PERSON] . Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором № 516647 від 17.02.2021 року, яка, з урахуванням нарахованої ТОВ «Вердикт\~Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за відсотками, становить в загальному - 53775,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 32005,16 грн, заборгованість за нарахованими ТОВ «Коллект Центр» відсотками 1769,86 грн, які і просить стягнути позивач, а також судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачу [PERSON] була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої, відповідно до п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України, є 21.11.2025 року. Правом на подання відзиву не скористалася. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23.10.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. 17.02.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір споживчий кредит № 516647. Згідно п. 1.2. договору, товариство зобов`язується на умовах, визначених у договорі надати кредит споживачу у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно пунктів договору: 1.3. Сума кредиту складає 20\~000 грн. Тип кредиту кредит. 1.4. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 17.02.2023 року. 1.5. Процентна ставка за користування кредитом залежить від періоду встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом - 85% річних. Мета отримання кредиту на споживчі потреби (п. 1.6 договору). Орієнтовна загальна річна процентна ставка 127,36 %, орієнтовна загальна вартість кредиту - 41796,48 грн. Згідно п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 16000 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , у розмірі 4000 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. У відповідності до п. 3.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів. За невиконання та/або неналежне виконання умов договору у кредитному договорі передбачений штраф в сумі 166 грн в день.( п. 6.3 договору). Договір підписано [PERSON] власноручним підписом (а.с.27-28). У графіку платежів, який є Додатком №1 до кредитного договору міститься інформація стосовно дати видачі кредиту 17.02.2021 року, дати платежу - 17.02.2023 року, суми кредиту 20000 грн, проценти за користування кредитом, періодичність внесення суми платежу протягом 24 місяців (а.с.51). Відповідач кошти отримав, шляхом переказу грошових коштів у розмірі 16000 грн на карту [NUMBER] , 17.02.2021 року, що підтверджується платіжним доручення №4571 від 17.02.2021 року АТ КБ «Приватбанк» (а.с.69). До матеріалів \~справи \~також \~долучено паспорт\~споживчого\~кредиту,\~підписаний особисто [PERSON] , в якому зазначені: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача ( сума кредиту 20000 грн, строку кредитування 730 днів,\~ інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, (відсоткова ставка: 25% відсотків за перший день користування кредитом, 85.00 % річних, тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення кредиту згідно графіку платежів, , додаткова інформація штраф 166 грн в день, інші умови (а.с.87). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Слон кредит» за кредитним договором №516647 від 17.02.2021 року, заборгованість за тілом кредиту: 20000 грн, заборгованість за процентами 5969,55 грн. (а.с.67). 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит №516647 від 17.02.2021 року, що укладено між ТОВ «Слон кредит» та боржником яким є [PERSON] (а.с.7-10). Згідно визначення термінів у договорі «Право вимоги» - право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). У відповідності до розділу 2. договору «Предмет договору», встановлено, що відповідно до умов договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників. За цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості , що визначені в реєстрах боржників. За цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно п. 6.1.4 договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання Реєстру боржників (Додаток №2) та акту приймання-передавання документації визначеної п. 8.2 даного договору, які у сукупності одночасно є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Згідно акту приймання передавання реєстру боржників за договором факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року клієнт, яким є ТОВ «Слон кредит» передав, а фактор, яким є ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 976, після чого з урахуванням умов вказаного договору від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор фактор стає кредитором по відношенню до боржників (а.с.16). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № № 30-06/2021 від 30.06.2021 ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 25969,55 грн, що складається з 16000 грн заборгованості за тілом кредиту та 9969,55 грн заборгованості за відсотками (а.с.26). Згідно з розрахунком заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором № 516647 від 17.02.2021 становить 52005,16 грн, з яких з яких: 20000 грн заборгованості за тілом кредиту, 5696,55 грн - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 26035,61 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору (а.с.68). У подальшому, 10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №516647 від 17.02.2021 року(а.с.29-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 52005,16 грн, з яких з яких: з 20000 грн заборгованості за основним зобов`язанням, 32005,16 грн - заборгованості за відсотками. Сума виданого кредиту 16000 грн (а.с.47). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Коллект центр» за період з 10.01.2023 року по 16.02.2023 року заборгованість за відсотками нарахована в розмірі 1769,86 грн та в загальному становить 33775,02 грн. Відсотки були нараховані на тіло кредиту 20\~000 грн (а.с.6). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1 ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті\~6\~та\~627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3 ст.\~1056-1\~ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною першою\~статті 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1 ст.629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.610ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст.612 ЦК України\~зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями\~статті 516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі\~статтею 1080 ЦК України\~презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом\~статті\~1082\~ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що 17.02.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Слон кредит», договір про споживчий кредит №516647 суму 20000 грн, з яких фактично надано кредит відповідачу в сумі 16000 грн, строком на 730 днів, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % від суми кредиту за перший день користування кредитом, що становить 4000 грн та 85% річних у наступні дні користування кредитом. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 16000 грн підтверджено платіжним дорученням АТ КБ «Приватбанк». Відтак, оскільки за даними розрахунку заборгованості первісного кредитора, відповідачем не здійснювались платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16000 грн, оскільки саме вказана сума була зарахована на рахунок боржника 17.02.2021 року. Окрім цього, суд вважає за потрібне зазначити, що зі змісту договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається, що за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (п. 2.3. договору факторингу №30-06/2021). За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (п. 2.4. договору факторингу №30-06/2021) Укладанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, а також гарантує, що строк платежу за рахунками за договорами про надання фінансових послуг настав (п.п.в. п.3.1. договору факторингу №30-06/2021). При цьому, згідно реєстру боржників до договору факторингу №30-06/2021клієнт відступив факторові право вимоги заборгованості до боржників клієнта на умовах передбачених договором факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021 року, в тому числі і до боржника [PERSON] за договором №516647 від 17.02.2021 року в сумі 25969,55 грн, з яких: 16000 грн сума виданого кредиту, 9969,55 грн заборгованість по відсотках. Отже, за ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передав ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а останній в свою чергу передав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до [PERSON] виключно в частині заборгованості на суму 25 969,55 грн. Подальший розрахунок заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є необґрунтованим та недоведеним. При цьому, суд здійснивши розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом, вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за договором про споживчий кредит № 516647 від 17.02.2021 року в сумі 23716,16 грн, з яких: 16 000 грн\~- тіло кредиту, 7 716,16 грн - відсотки за користування кредитом, з яких: 4 000 грн (16000*25%) відсотки за користування кредитом за перший день користування та 3 316,16 грн (16 000 грн*85%/365днів*89днів) - за період з 18.02.2021 по 30.06.2021 року. Таким чином, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1068,34 грн сплаченого судового збору. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 16000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 01.07.2024 року про надання правової допомоги №01-07/2024, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» (а.с.56-57); витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року на суму 16000 грн (а.с.); прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»(а.с.60); заявкою на надання юридичною допомоги №166 від 01.09.2025 року (а.с.61). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2\~ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137\~ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 16000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial