Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014-RО-82-304574463 від 30.11.2024 у розмірі 166 727,04 грн., з яких: заборгованість за кредитом 154 319,68 грн., заборгованість по відсоткам 12 407,36 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 30.11.2024 між АТ Райффайзен Банк та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту Кредит готівкою № 014-RО-82-304574463, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 158 000 грн. до 30.11.2030 року, під фіксовану проценту ставку 29,9% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок відповідача у сумі 158 000 грн. Однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 06.08.2025 заборгованість відповідача позивачем становить 166 727,04 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 154 319,68 грн., з яких прострочена заборгованість 3 780,28 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 12 407 грн. 36 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 11 549,09 грн. На підставі викладеного АТ Райффайзен Банк просили суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 06.08.2025 у розмірі 166 727,04 грн, а також судовий збір. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у її відсутності та відзив на позовну заяву не надавала. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 30.11.2024 між АТ Райффайзен Банк та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту Кредит готівкою № 014-RО-82-304574463, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 158 000 грн. до 30.11.2030 року, під фіксовану проценту ставку 29,9% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом. [PERSON] , підписавши заяву про акцепт, приймає публічну пропозицію АТ Райффайзен Банк про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб, що оприлюднені на сайті банку. Згідно додатку до заяви про акцепт від 30.11.2024, [PERSON] уклав у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту Кредит готівкою № 014-RО-82-304574463. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування Кредит готівкою сума кредиту 158 000 грн., строк кредитування - 72 місяці, фіксована процента ставка 29,9% річних. Згідно п.1.1 кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у п. 2.2 заяви договору. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок відповідача у сумі 158 000 грн. 30.11.2024, що підтверджується банківською випискою по рахунку. Згідно Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. З наданого банком розрахунку заборгованості та банківської виписки по рахунку за Заявою - Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту Кредит готівкою № 014-RО-82-304574463 від 30.11.2024 станом на 06.08.2025 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить: 166 727,04 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 154 319,68 грн., з яких прострочена заборгованість 3 780,28 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 12 407 грн. 36 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 11 549,09 грн. Про наявну заборгованість відповідач попереджався Банком шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором вих. № 114/5-708880 від 06.08.2025, що підтверджується копією вимоги. У визначені кредитором строки відповідачем вказана вимога виконана не була. Встановлено, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ Райффайзен Банк, не довів відсутність заборгованості. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач за не погашає. За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог АТ Райффайзен Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved