Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У липні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», Кириченко Ольга Миколаївна через систему «Електронний суд», звернулась до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовано позов тим, що 24 березня 2023 між АТ «ОТП БАНК» та «Брайт Інвестмент»\~ було укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 2015287672 від 26 квітня 2017, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 32 135,17 грн., та вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 827,24 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 11 307,93 гривень. 18 червня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, а також про дострокове повернення кредиту. Однак дана вимога не була вручена, а конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідач відзив на позов не подала. Позивач подав заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8500 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд без його участі. Позовні вимоги підтримав повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надала. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 24 березня 2023 між АТ «ОТП БАНК» та «Брайт Інвестмент»\~ було укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 2015287672 від 26 квітня 2017, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 32 135,17 грн., та вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 827,24 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 11 307,93 гривень. 18 червня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, а також про дострокове повернення кредиту. Однак дана вимога не була вручена, а конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надала. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті516 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами частини першої статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до частини першої статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем були допущені порушення укладеного договору із первинним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу в судовому порядку. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 гривень. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідні документи. Ураховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, вони підлягають стягненню у визначеному позивачем та його представником розмірі, так як є документально підтвердженими. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved