Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (далі відповідач) з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 18.09.2020 року близько 15 години в м. Києві на вулиці Волоська з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Рено», р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, копія витягу з ЄЦБД МТСБУ надається. Вина відповідача підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року, яка додається. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Хонда» р.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та який був забезпечений полісом страхової компанії ПрАТ «СК «ВУСО», копія додається. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. У зв`язку з чим, позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 1 391 грн.20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка додається. Згідно звіту, складеного спеціалістом ТОВ «Незалежна експертна компанія» розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 3 539 грн 80 коп. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі довідки № 1 від 14.12.2020 року та Наказу від 14.12.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (копії додаються), прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 4 931,00 грн. На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» відшкодування шкоди в порядку регресу, кошти в розмірі понесених витрат в сумі 3 539,80 грн., витрати за послуги експерта в розмірі 1 391 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Бородянського районного суду від 12.12.2024 року матеріали справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу передано за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою суду від 04.04.2025 року справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи сповіщався завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2020 року близько 15 години в м. Києві на вулиці Волоська з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Рено», р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, копія витягу з ЄЦБД МТСБУ надається. Вина відповідача підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року (яка долучена до позовної заяви). В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Хонда» р.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та який був забезпечений полісом страхової компанії ПрАТ «СК «ВУСО», копія додається. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. У зв`язку з чим, позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 1 391 грн. 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка долучена до позовної заяви. За результатами звіту, складеного спеціалістом ТОВ «Незалежна експертна компанія» розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 3 539 грн 80 коп. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі довідки № 1 від 14.12.2020 року та Наказу від 14.12.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (копії додаються), прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 4 931,00 грн. Відповідачем доказів відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 4 931,00 грн не надано. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону). Згідно з підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Суд погоджується з доводами позивача, що потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 4 931,00 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved