Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] тривалістю 3 місяці. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований в сщ. Орілька, Лозівського району, Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку садибного типу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку належала матері спадкодавця [PERSON] , померлій [INFO] , спадщину після якої [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцем на вказане спадкове майно є позивач та сестра спадкодавця, [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача. В шлюбі спадкодавець на день смерті не перебував. Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством, у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Позивач звертається до суду з даним позовом оскільки в установлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в силу викладених нижче обставин. 24 лютого 2022 року в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та початком повномасштабної війни на території держави, Указом Президента України було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває й досі. Позивач надав нотаріусу документи для подачі заяви про прийняття спадщини та оформлення спадщини після смерті брата, на що останній пояснив, що наприкінці червня 2022 та у травні 2023 року були внесені зміни до законодавства щодо порядку прийняття спадщини, які відбулися через військову агресію та введення воєнного стану в країні. На даний час, позивач разом з сестрою надали нотаріусу всі необхідні документи та 01 березня 2025 у Лозівській державній нотаріальній конторі Харківської області отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частині кожний. Частина спадщини брата [PERSON] залишилась відкритою, оскільки свого часу він спадщину після смерті матері прийняв належним чином, але не оформив спадкові права на неї належним чином. Таким чином, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, через суперечливі положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися що стало непередбачуваним для позивача, як спадкоємця в кінцевому етапі стало наслідком пропущення ним встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного вище позивач змушений в даний час звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву. Справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій прохав розгляд справи проводити за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву, у якій просила слухати справу за її відсутності та ухвалити рішення на підставі поданих документів. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження спорідненості між позивачем [PERSON] та померлим братом [PERSON] надано копії свідоцтв про народження, з яких вбачається, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). [PERSON] померла [INFO] (а.с.87). [INFO] помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку садибного типу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку належала померлій матері спадкодавця [PERSON] . Спадщину після якої [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцями на вказане спадкове майно є позивач та його сестра [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась на його користь. 01 березня 2025 року позивач та [PERSON] у Лозівській державній нотаріальній конторі Харківської області отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом матері [PERSON] від 06.05.2003 року на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частині кожний (а.с.15). У листопаді позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата [PERSON] , однак йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Даний факт підтверджується постановою №329/02-31 від 18.11.2025 року (а.с.14). Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для подання заяви позивач вказує, на військову агресію російської федерації проти України та початок повномасштабної війни на території держави, введення воєнного стану який триває й досі та внесення змін до законодавства щодо порядку прийняття спадщини, які відбулися через військову агресію та введення воєнного стану в країні. Враховуючи вище вказане, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказує на те, що через внесення змін до законодавства щодо порядку прийняття спадщини, які відбулися через військову агресію та введення воєнного стану в країні він своєчасно не звернувся до нотаріуса. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved