Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Шахтарської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюк Віталій Віталійович про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , однак документи, що підтверджують їх родинні зв`язки не збереглися. [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з якої 1/4 частка належала його матері [PERSON] , а 1/4 частка належала батьку [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була дружина, тобто його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюком В.В. відкрито спадкову справу за №7377103 від 25.02.2025 року. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкодавцем вказано померла [PERSON] . Він та його брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті матері, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Його брат [PERSON] не заперечує проти його вступу до спадщини після смерті матері [PERSON] . Він звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюку В.В., щоб прийняти спадщину за законом, але нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.04.2025 року. Нотаріусом йому було повідомлено, що прийняти спадщину він не зможе, оскільки відсутнє його свідоцтво про народження таким чином не підтверджено факт родинних стосунків між ним [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , та неможливо встановити факт того, що саме [PERSON] була єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме не встановлено родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . До того ж, ним був пропущений строк прийняття спадщини. З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] , він звертався до органів РАЦС, для отримання свідоцтва про народження. Але йому було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва, оскільки неможливо витребувати свідоцтво про народження з російської федерації, так як розірвання дипломатичних відносин між Україною та росією. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та між [PERSON] та [PERSON] , що вони є чоловіком та дружиною. Також зазначає, що строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, оскільки після смерті матері [PERSON] , він був у пригніченому стані та починаючи з 16.12.2021 року проходив лікування у різних медичних заклад та отримав ІІІ групу інвалідності. Потім почалась повномасштабне вторгнення росії в Україну. Почуваючи себе в морально тяжкому стані не знав, що робити у своєму житті. Причини для пропуску строку прийняття спадщини були для нього непереборними труднощами для вчинення цих дій та стан його здоров`я. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області є матір`ю [PERSON] , встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] у м.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області, визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , терміном у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяв про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Шахтарської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Вінницька О. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також прохала суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Також зазначив, що позивач [PERSON] дійсно є його рідним братом, а [PERSON] та [PERSON] дійсно є його батьками. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Першотравенську Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис №86, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23.04.2025 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , яке видане 21.06.2001 року Першотравенським УЖКГ Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис №689, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 18.10.2021 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , яке видане 21.06.2001 року Першотравенським УЖКГ Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля». 25.02.2025 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюку В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 02.04.2025 року [PERSON] постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюка В.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що 1/2 частина спірної квартири належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Також останнім було попущено строк для прийняття спадщини. Згідно спадкової справи №14/2025, заведеної 25.02.2025 року після смерті [PERSON] , до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюка В.В. із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , інші спадкоємці не звертались. Копією дублікату свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, яке видане 21.06.2001 року Першотравенським УЖКГ Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля», підтверджуєтеся, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала [PERSON] та його дружні [PERSON] , по 1/2 частині кожному. Довідкою КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації від 28.02.2025 року підтверджується, що право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване станом на 29.06.2001 року за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.06.2001 року Першотравенським УЖКГ та записано в реєстрову книгу№38-1. Згідно довідки №1907 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка видана 26.03.2025 року Шахтарською міською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, у квартирі [ADDRESS] станом на 02.04.2013 року були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №86; [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №689. Згідно акту №208, який виданий 21.05.2025 року ПП «Комунальщик-1», у квартирі [ADDRESS] , проживав [PERSON] разом з [PERSON] , на момент смерті останньої [INFO] . Відповідно до копії паспорта громадянки України серії [NUMBER] , який виданий 17.02.1999 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , на сторінці №10 міститься штамп, з якого вбачається, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , шлюб був зареєстрований 29.08.1955 року Углеуральським РАЦС Пермської області. Згідно листа начальника Петропавлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Денисенко Д. від 03.06.2025 року №107/31.22-08, [PERSON] було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про народження, у зв`язку з розірванням дипломатичних відносин між Україною та росією та евакуацією всіх співробітників закордонних дипломатичних установ України з території держави-агресора. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1828 від 19.11.2021 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська міська лікарня» у період часу з 08.11.2021 року по 19.11.2021 року, з діагнозом: вертеброгенна цервікобрахіалгія, люмбоішалгіл зі стійким больовим та м`язово-тонічним синдромом. Статико-динамічні порушення 1-2 ст. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хорового №2123 від 24.12.2021 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська міська лікарня» у період часу з 16.12.2021 року по 24.12.2021 року, з діагнозом: ХОЗЛ 1 ст., гр. «А», фаза загострення. Емфізема легень, пневмофіброз. ЛН 1 ст. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №213 від 04.02.2022 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська міська лікарня» у період часу з 24.01.2022 року по 04.02.2022 року, з діагнозом: артроз плечових суглобів 1 ст., артроз ключеакромінальних зчленень 1 ст., плечолопатковий періартроз, ПФС 1 ст., артроз ліктьових суглобів 1 ст., ПФС 1 ст., колінних суглобів 1 ст., ПФС 1-2 ст., больовий синдром. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №717 від 26.06.2023 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська міська лікарня» у період часу з 13.06.2023 року по 26.06.2023 року, з діагнозом: радикулопатія попереково-крижова, L5 S1 та шийна C6, С7, С8 на фоні полісегмінтарної дископатії, антеспондилолістезу С4, з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофія. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №524 від 17.05.2024 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська міська лікарня» у період часу з 03.05.2024 року по 17.05.2024 року з діагнозом: ХОЗЛ 1-2 ст. (пиловий бронхіт1-2 ст., емфізема легень 1-2 ст.), гр. «В», фаза загострення. ЛН 2 ст. Довідкою до акту огляду медичко-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №564737, [PERSON] з 14.07.2022 року встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд приходить до наступного. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом виправлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанова ВС від 11.07.2022 року у справі №650/48/20, від 27.04.2023 року у справі №750/13008/21, від 14.02.2024 року у справі №754/3327/22). Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд констатує, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі №6-167цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі №459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». Як вбачається з позовної заяви, зазначаючи про поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, позивач посилається на те, що після смерті матері він перебував у пригніченому стані та починаючи з 16.12.2021 року проходив лікування у різних медичних заклад охорони здоров`я. 28.07.2022 року отримав 3 групу інвалідності. Потім почалось повномасштабне вторгнення росії в Україну. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] сплив 16.04.2022 року, а із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся 25.02.2025 року. Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини щодо майна [PERSON] з поважних причин, а тому визначення судом позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи те, що позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає доцільним визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд вважає доведеним факт перебування померлого [INFO] [PERSON] у шлюбі з померлою [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований Углеуральським РАЦС Пермської області 29.08.1955 року. Також, суд вважає доведеним факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Первоуральськ, Свердловської області, Росія, при цьому, суд встановив, що померла є матір`ю останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved