Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивований тим, зокрема, що Вінницьким апеляційним судом Вінницької області 07.07.2022 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами. Так, відповідно умов мирової угоди відповідач зобов`язався виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 118663,00 грн. та судовий збір у розмірі 1686,63 грн. Строк виконання встановлено протягом 30 днів з дня затвердження судом угоди. Сторони також погодили, що виконання грошового зобов`язання здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради. У разі невиконання умов мирової угоди, ухвала суду підлягає до примусового виконання. 08.08.2022 позивачем подано до Державної казначейської служби України у Могилів-Подільському районі та м.Могилів-Подільському Віницької області вказану ухвалу суду від 07.07.2022, однак 10.08.2022 ухвалу повернуто позивачу без виконання у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою невідповідності зазначено те, зокрема, що в ухвалі не вказано обов`язкові дані, які мають бути зазначені у виконавчому документів, а саме ідентифікаційний код юридичної особи. Після повернення ухвали, позивач зверталась до відповідача із заявами про виконання умов мирової угоди, однак її було відмовлено з аналогічних підстав. Зважаючи на те, що відповідач не бажає добровільно виконати умови мирової угоди, а також те, що пред`явити ухвалу до примусового виконання неможливо у зв`язку з її невідповідністю вимогам Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить суд ухвалити рішення, яким спонукати відповідача виконати мирову угоду, затверджену ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.07.2022 по справі №138/3178/21 та стягнути з відповідача на її користь заборгованість у загальному розмірі 120349,63 грн. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2025 визнано потрібним, щоб позивач надала суду особисті пояснення по суті спору. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2025 залучено до участі у справі співвідповідача виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду письмові пояснення в яких зазначила, зокрема, що при зверненні ухвали Вінницького апеляційного суду від 07.07.2022 до виконання було встановлено, що вона не відповідає вимогам виконавчого документа, а тому не може бути виконана у примусовому порядку. 28.10.2022 позивача подала до Вінницького апеляційного суду заяву про виправлення описки у резолютивній частині ухвали апеляційного суду від 07.07.2022, однак 16.11.2022 їй було відмовлено у задоволенні її заяви, з тих підстав, що апеляційний суд лише затвердив умови погодженні між сторонами спору та не наділений повноваженням на внесення змін до мирової угоди. 29.12.2022 Верховий Суд відмовив у відкритті касаційного провадження та погодився із висновками суду апеляційної інстанції. Крім того, подала до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляду без її участі. Позовні вимоги підтримала. Надала згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином. Правом на подання відзиву на позов не скористались. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подавали. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на наявність згоди від сторони позивача, ухвалою від 23.12.2025 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.01.2022 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Могилів-Подільської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди (а.с.18-21). Разом з тим, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.07.2022 вказане вище рішення визнано нечинним та затверджено мирову угоду між сторонами такого змісту: «1. Відповідач зобов`язується протягом тридцяти днів після затвердження судом мирової угоди здійснити позивачу виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 118 663 грн 00 коп. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1686,63 грн. 2. Виплата середнього заробітку відповідачем на користь позивача здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області. 3. Позивач відмовляється від стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. 4. Позивач заявляє, що з моменту підписання мирової угоди не матиме жодних претензій до відповідача з приводу предмета спору по справі № 138/3178/21, крім виконання умов мирової угоди. 5. В разі невиконання відповідачем умов мирової угоди, щодо виплати заборгованості у розмірі 118 663 грн та витрат на сплату судового збору в розмірі 1686,63 грн, сторони погодили, що вказана умова мирової угоди матиме силу судового рішення та підлягатиме до виконання в примусовому порядку. 6. Сторони підтверджують про обізнаність, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. 7. У відповідності до статей 207 та 208 Цивільного процесуального кодексу України, а також враховуючи вільне волевиявлення сторін, сторони домовились про подання такої заяви про примирення до суду та про закриття провадження у справі, наслідки, що можуть настати в результаті підписання сторонами даної заяви її затвердження судом, а також закриття провадження у справі сторонам відомі, зрозумілі і сторони не заперечують проти їх настання. 8. Ця угода про примирення набирає чинності з моменту її затвердження Вінницьким апеляційним судом та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за нею. 9. Сторони погоджуються, що вони будуть здійснювати свої права і виконувати обов`язки в межах та порядку, встановлених цією мировою угодою та чинним законодавством України. Сторони погоджуються, що укладання даної мирової угоди було вільним, на власний розсуд Сторін, без наміру завдати шкоди іншим особам, а також зловживати правом в інший спосіб». Провадження у справі за позовом [PERSON] до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди закрито. При цьому, зі змісту вказаної вище ухвали апеляційного суду слідує, що у затвердженому тексті мирової угоди відсутні обов`язкові реквізити стягувача та боржника для виконавчого документа, зокрема, ідентифікацій код юридичної особи (боржника) та фізичної особи (стягувача), адреса місцязнаходження. Як стверджує позивач, 08.08.2022 вона звернулась до Управління казначейської служби України у Могилів-Подільському районі із заявою про примусове виконання ухвали суду від 07.07.2022. На підтвердження такої обставини, позивач надала суду копію відповідної заяви датованої саме 08.08.2022 (а.с.12). Разом з тим, Управління казначейської служби України у Могилів-Подільському районі повернула без виконання ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 липня 2022 року про затвердження мирової угоди, вказавши, що в ухвалі як виконавчому документі, зокрема в пунктах 2 та 5 резолютивної частини, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», відсутня інформація щодо найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по-батькові стягувача та боржника, їх місцезнаходження; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника (а.с.10). Також, в матеріалах справи наявні копії заяв адресованих міському голові Могилів-Подільської міської ради в яких позивач просила виконати умови мирової угоди (а.с.13-15), однак згідно змісту відповідей виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №02-11/702 від 28.08.2022, №02-11/868 від 12.10.2022 та №02-11/931 від 09.11.2022 позивач отримала відмови, які за змістом аналогічні відповіді з Управління казначейської служби України у Могилів-Подільському районі (а.с.5-9). Крім того, в тексті мирової угоди сторони погодили, що кошти стягуються з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, тоді як на обліку у органах казначейства перебуває лише виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради. Відповідно до наданої суду ухвали Вінницького апеляційного суду від 16.11.2022 позивач 28.10.2022 звернулась до апеляційного суду із заявою про виправлення описки в якій просила викласти абзац п.2 та п.5 мирової угоди у новій редакції, зокрема, доповнивши вказані абзаци реквізитами сторін. Разом з тим, їй було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки дана вимога не є виправленням описки в розумінні ст.269 ЦПК України, тоді як виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради не є учасником справи, а тому зазначені реквізитів вказаної юридичної особи не буде мати юридичного значення для виконання мирової угоди. Крім того, таке виправлення буде вважатись зміною рішення. Не погодившись із вказаною вище ухвалою апеляційного суду, позивач подала касаційну скаргу. Так, зі змісту ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.12.2022 слідує, що у відкриті касаційного провадження позивачу було відмовлено, оскільки апеляційним судом очевидно правильно застосовано норми права і їх застосування не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Відповідно до ст.207 ЦПК України (у редакції станом на 07.07.2022) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Згідно ст.208 ЦПК України (у редакції станом на 07.07.2022) виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 07.07.2022) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом. Отже, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 03.07.2018 у справі №903/644/16 дійшов висновку про те, зокрема, що якщо ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у Законі України "Про виконавче провадження", то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди. У разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, справа № 6-247цс15; постановах Верховного Суду від 14 червня 2018 року в справі № 372/742/16-ц (провадження № 61-22192св18), від 12 грудня 2018 року в справі № 179/1341/15-ц (провадження № 61-40659св18) та від 10 липня 2019 року в справі № 754/1795/16-ц (провадження № 61-13760св18). Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року, справа № 6-951цс16). Аналогічних висновків дійшов Верховий Суд у своїй постанові від 10.05.2018 у справі № 363/1103/16-ц. У разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди (висновок Верховного Суду у постанові від 18.04.2023 у справі № 489/3488/18). Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 40 рішення по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач свої зобов`язання за умовами мирової угоди затвердженої Вінницьким апеляційним судом Вінницької області від 07.07.2022 не виконує, позивач позбавлена можливості пред`явити ухвалу суду до примусового виконання у зв`язку з невідповідністю її вимогам Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили та недопущення його невиконання на шкоду одній із сторін, за відсутності заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved