Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконним та скасування наказу виконувача обов`язків генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васька А.Р. від 13 лютого 2024 року №267 к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] ». Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 13.05.2024 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконним та скасування наказу виконувача обов`язків генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васька А.Р. від 13 лютого 2024 року №267 к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.01.2024 року вчасно з`явилась на роботу згідно графіку та виконала всі дії, які належить виконати перед початком робочої зміни згідно з посадовою інструкцією. О 08 год. 00 хв. 09.01.2024 року на екрані службового смартфона з`явилось повідомлення наступного змісту: «борт 601 не працює, медперсонал [PERSON] , водій - (прочерк)». До іншої бригади екстреної медичної допомоги позивача [PERSON] ніхто не залучав у період з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 09.01.2024 року. Протягом усієї робочої зміни з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., була в повній готовності надавати екстрену медичну допомогу пацієнту. У робочу зміну 09.01.2024 року, позивач [PERSON] відпрацювала рівну кількість робочих годин. Оплата праці за фактично відпрацьовану робочу зміну 09.01.2024 року була здійснена уповноваженим органом власника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» повністю, тобто за всі 12 годин робочої зміни. Позивач [PERSON] фактично відпрацювала всю норму робочих годин за січень 2024 року. Наказом в.о. генерального директора відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васька А.Р. від 13.02.2024 року №267 к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » до позивача [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 23.02.2024 року позивач [PERSON] фактично була ознайомлена з оспорюваним наказом. З оспорюваним наказом не погоджується, вважає наказ незаконним. Оспорюваний наказ не містить чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, відсутні докази вини, відсутня шкода, не зазначено періоду часу, протягом якого, на думку представників відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», позивач [PERSON] була відсутня на робочому місці. У оспорюваному наказі містяться лише загальні, а не конкретні посилання на порушення положень трудового договору та Правил внутрішнього трудового розпорядку. Ні в оспорюваному наказі, ні а Акті службового розслідування, уповноваженим органом відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» не вказано, яку ж шкоду заподіяно позивачем [PERSON] . Наказом в.о. генерального директора відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васька А.Р. «Про створення комісії проведення службового розслідування» №80-од від 24.01.2024 року, була створена комісія з проведення службового розслідування. Із цим наказом позивач [PERSON] не була ознайомлена. Проводячи службове розслідування, уповноважений орган власника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до «Профспілки» не звертався й відповідно погодження/ рішення профспілкового комітету «Профспілки» не запитував. Під час проведення службового розслідування позивач [PERSON] була позбавлена прав: надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування; звертатися із клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів; подавати в письмовій формі зауваження до проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; користуватися правничою допомогою адвоката або іншого уповноваженого нею представника. Висновки Акту службового розслідування від 13.02.2024 року, суперечать Табелю обліку робочого часу, який складено уповноваженим органом відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Інформаційні записки фельдшерів [PERSON] та [PERSON] містять ідентичний зміст та написані не 09.01.2024 року, а 15.01.2024 року. Тобто, Акт про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 09.01.2024 року був складений спочатку (до 15.01.2024 року), а вже потім відповідачем КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» були отримані докази відсутності позивача [PERSON] на роботі. У записках зазначено, що фельдшери не бачили [PERSON] о 10.53 год. та побачили близько 14.10 год., що не вказує про відсутність позивача [PERSON] на робочому місці у період з 11.00 год. до 14.15 год. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] не можуть стверджувати, що позивача [PERSON] не було на робочому місці протягом періоду часу з 11 год. 00 хв. до 14 год. 15 хв. 09.01.2024 року, оскільки саме в період часу з 11 год. 00 хв. до 14 год. 15 хв. 09.01.2024 року вони виїзджали до пацієнта на виклик. В інформаційній записці [PERSON] від 09.01.2024 року не вказується коли [PERSON] виявила відсутність позивача [PERSON] на робочому місці та коли [PERSON] виявила присутність позивача [PERSON] на робочому місці, чи вживала [PERSON] дій по заміні позивача [PERSON] , у випадку відсутності на робочому місці. 09.01.2024 року власноручною інформаційною запискою [PERSON] повідомляє відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про відсутність позивача [PERSON] на роботі 09.01.2024 року. При цьому, 15.03.2024 року [PERSON] власноруч підписує витяг з табеля за січень 2024 року, в якому зазначено, що 09.01.2024 року позивач [PERSON] відпрацювала всі 12 годин своєї робочої зміни. Відповідач КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» притягнув позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності поза межами строку, встановленого ст. 148 Кодексу законів про працю України. Строк для притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності сплив 09.02.2024 року. Оспорюваний наказ завізований начальником юридичного відділу та начальником відділу управління персоналу 13.02.2024 року, тобто в день, коли вже пройшов строк для притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. 24.07.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Кушерник О.С. на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що підставами для застосування до працівника дисциплінарного стягнення є вчинення працівником дисциплінарного проступку. Відповідачем КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» встановлено всі складові дисциплінарного проступку, що дають підстави для притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Самого факту вчинення правопорушення вже достатньо для застосування стягнення. Наказом в.о. генерального директора відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васька А.Р. «Про створення комісії проведення службового розслідування» №80-од від 24.01.2024 року, була створена комісія з проведення службового розслідування. Комісією складено Акт службового розслідування від 13.02.2024 року, який містить детальний опис обставин події, де зазначено період часу, протягом якого позивач [PERSON] була відсутня на робочому місці. Наказ в.о. генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А. №267 к/тр від 13.02.2024 року про застосування дисциплінарного стягнення, відповідає вимогам закону. Попередня згода виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, вимагається лише у разі звільнення. При притягненні до дисциплінарної відповідальності, така згода вимагається лише щодо працівників, які є членами виборних профспілкових органів. Встановлення протиправності діянь працівника, його вини, наслідків та причинного зв`язку між ними, міститься у Акті службового розслідування від 13.02.2024 року, відтак, саме цей день слід вважати днем виявлення дисциплінарного проступку. З`ясування обставин щодо відсутності працівника на робочому місці та можливості застосування заходів дисциплінарного стягнення, стали підставою для проведення службового розслідування. Лише за результатами службового розслідування, було встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку. Оскільки, проведення розслідування тривало до 13.02.2024 року, не було підстав для не оплати робочого часу у січні 2024 року. Заяви (клопотання) учасників справи: 13.05.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява [PERSON] про виклик свідків. 15.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат. 10.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заперечення представника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А.Р. на заяву про розподіл судових витрат. 16.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли пояснення позивача [PERSON] на заперечення на заяву про розподіл судових витрат. 30.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат. 31.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заперечення представника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А.Р. на заяву про розподіл судових витрат. 01.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли пояснення позивача [PERSON] на заперечення на заяву про розподіл судових витрат. 01.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат. 04.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові судові дебати представника відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дільного Н.З. 04.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат. 12.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат. 12.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла письмова промова представника позивача [PERSON] адвоката Варави А.І. у судових дебатах. 12.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла письмова промова позивача [PERSON] у судових дебатах. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Розпорядженням заступника керівника апарату Шевченківського районного суду м. Львова Карабінюк О.І. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №238 від 04.12.2024 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2025 року задоволено клопотання про виклик та допит свідків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2025 року поновлено судовий розгляд по цивільній справі. Допитаний у судовому засіданні 05.05.2025 року свідок [PERSON] повідомив, що з 01.01.2013 року він працює водієм у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Пояснив, що із [PERSON] працює у бригаді три роки. У період з 03.01.2024 року по 12.01.2024 року він перебував на листку непрацездатності, а тому факт відсутності [PERSON] на робочому місці 09.01.2024 року підтвердити не зміг. Зазначив, що [PERSON] є керівником [PERSON] та здійснює облік робочого часу. Вказав, що [PERSON] негативно та дуже прискіпливо ставиться до [PERSON] . Охарактеризував [PERSON] , як працівника, що не порушує трудову дисципліну, добросовісно ставиться до роботи. Зазначив, що фельдшер може бути направлений до іншої бригади у випадку екстреної необхідності, наприклад, якщо бригада невиїзна. Рішення про переміщення працівників однієї бригади до іншої приймає старший фельдшер. Допитаний у судовому засіданні 05.05.2025 року свідок [PERSON] повідомив, що працює водієм у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Пояснив, що [PERSON] є його дружиною. Зазначив, що [PERSON] негативно, упереджено ставиться до [PERSON] та необ`єктивно оцінює її роботу. Між [PERSON] та [PERSON] наявний конфлікт. Йому невідомо чи хтось із них повідомляв керівництво про наявність конфлікту. Вказав, що 09.01.2024 року [PERSON] була на роботі повний день. О 08 год. 00 хв. прийняла зміну і була на території пункту до 20 год. 00 хв. Про подію дізнався 09.01.2024 року від [PERSON] 09.01.2024 року після обіду приїжджав завідувач [PERSON] . Від [PERSON] вимагали пояснення про відсутність на роботі 09.01.2024 року. Допитана у судовому засіданні 06.05.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що працює старшим фельдшером у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Пояснила, що до її обов`язків входить контроль збереження обладнання, медикаментів, дотримання трудової дисципліни, облік робочого часу. Зазначила, що з [PERSON] має робочі стосунки. Охарактеризувала [PERSON] , як працівника, що наполегливо ставиться до роботи. Вказала, що 09.01.2024 року її робоча зміна розпочалась о 09 год. 00 хв., а робоча зміна [PERSON] розпочалась о 08 год. 00 хв. Робочий графік старшого фельдшера триває з 09 год. 00 хв. по 17 год. 17 хв., субота та неділя - неробочі дні. Бригади працюють цілодобово. Зазначила, що у вівторок 09.01.2024 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] прийняла медичне обладнання автомобіля бригади 601, медичну сумку з медикаментами, смартфон, укладку наркотичних та психотропних речовин. [PERSON] розписалась у журналі обліку наркотичних та психотропних речовин. [PERSON] входила до складу 601 бригади. Станом на 09.01.2024 року, до складу бригади входила лише [PERSON] , оскільки лікар та водій перебували на листках непрацездатності. [PERSON] не могла самостійно надавати медичну допомогу. Управлінські рішення про заміну членів бригади 601 не приймалися. Вказала, що 09.01.2024 року прийшла до кімнати відпочинку бригади [NUMBER] , однак [PERSON] там не виявила. Склала Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці та інформаційну записку. Присутність [PERSON] перевірила кілька разів. Відсутність [PERSON] зауважила з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. Близько 11 год. 00 хв., після повернення із виклику, фельдшери [PERSON] та [PERSON] дізнались, що [PERSON] не було на робочому місці. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] на запитання чи бачили [PERSON] відповіли, що бачили її зранку, а потім ні. До кімнати [NUMBER] бригади із фельдшерами [PERSON] та [PERSON] не приходила. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] в період з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. надавали медичну допомогу за межами пункту. О 13 год. 30 хв. - 13 год. 40 хв. зателефонувала до [PERSON] , щоб запитати, чому вона відсутня на робочому місці, на що отримала відповідь, що [PERSON] знаходиться вдома. Не зверталася до керівництва про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Приблизно о 14 год. 00 хв., запропонувала фельдшерам [PERSON] та [PERSON] підписати Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Коли фактично було підписано Акт не пригадала. Інформаційна записка від 09.01.2024 року написана власноручно та подана завідувачу підстанції [PERSON] . Інформаційних записок фельдшерів [PERSON] та [PERSON] не бачила та не знає, за чиєю ініціативою такі були написані. Ідентичний зміст записок фельдшерів [PERSON] та [PERSON] пояснити не змогла. Після 14 год. 15 хв. [PERSON] прийшла та перебувала на роботі до 20 год. 00 хв. Робоча зміна [PERSON] закінчилась о 20 год. 00 хв. 09.01.2024 року [PERSON] не відбула повну зміну. Зазначила, що облік робочого часу здійснюється, шляхом внесення відомостей в ОДС, складання табелю обліку робочого часу, який завіряється завідувачем і передається до бухгалтерії. Облік робочого часу [PERSON] вважає достовірним. В табель внесла недостовірну інформацію, про те, що [PERSON] перебувала на роботі 09.01.2024 року. В інформаційній записці від 09.01.2024 року достовірна інформація. Заробітна плати [PERSON] не була зменшена у відповідності до кількості годин, зазначених у інформаційній записці. Працівники переміщаються лише у межах станції. Робочим місцем фельдшера є приміщення приймального пункту, салон автомобіля та місце виклику. Допитаний у судовому засіданні 06.05.2025 року свідок [PERSON] повідомив, що був керівником [PERSON] та [PERSON] . Пояснив, що до його повноважень входили: перевірка присутності на робочому місці, перевірка якості праці, перевірка поводження із обладнанням, перевірка проходження медичного огляду водіями. Зазначив, що 09.01.2024 року бригада 601 була знята зі зміни, оскільки водій та лікар перебували на листках непрацездатності. Рішення щодо переведення [PERSON] до іншої бригади не приймав, оскільки не було необхідності. 09.01.2024 року близько 13 год. 00 хв. йому зателефонувала [PERSON] і повідомила, що [PERSON] відсутня на робочому місці. Про відсутність [PERSON] було відомо лише зі слів [PERSON] . Близько 14 год. 30 хв. приїхав на підстанцію та побачив, що [PERSON] вже була на роботі. Був складений Акт про відсутність працівника на робочому місці, який був підписаний фельдшерами [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] були відібрані пояснення. [PERSON] повідомила, що перебувала на території підстанції та у хірургічному відділенні. У службовому розслідуванні щодо відсутності [PERSON] на робочому місці, участі не брав. Вказав, що інформація зазначена у Акті про відсутність працівника на робочому місці є достовірною. Інформація зазначена у Табелі обліку робочого часу не є достовірною. Інформацію зазначену в Акті про відсутність працівника на робочому місці не перевіряв. У достовірності інформації, яка зазначена в Акті про відсутність працівника на робочому місці, поклався на підлеглу. Вважає, що Акт про відсутність працівника на робочому місці було складено правомірно. Зазначив, що після складання Акту про відсутність працівника на робочому місці, юристом [PERSON] було ініційовано внутрішню перевірку, за результатами якої накладено догану на [PERSON] . За результатами перевірки не з`ясовано, де перебувала [PERSON] . Не вважає, що внаслідок проведення службового розслідування було повно і всебічно досліджено усі обставини справи. Дії [PERSON] вважає неправомірними. Допитаний у судовому засіданні 06.05.2025 року свідок [PERSON] повідомив, що працює парамедиком, раніше працював фельдшером. Пояснив, що 09.01.2024 року було два чи три виклики. Екстрену медичну допомогу надавали в період часу з 11 год. 00 хв. до 14 год. 15 хв. Зазначив, що не слідкував за присутністю інших працівників. Із [PERSON] бачився зранку. Пізніше бачив [PERSON] на пункті, коли їхали на виклик. Не цікавився де вона була. Інших членів бригади 601 не бачив. У кімнату відпочинку бригади 601 не заходив. Вказав, що [PERSON] запропонувала підписати Акт про відсутність працівника на робочому місці. Акт було складено близько 15 год. 00 хв. Такий акт підписував вперше. Не пригадав чи ознайомлювався із змістом Акту перед підписанням. Акт підписав самовільно, не переконавшись у його достовірності. Не був переконаний, що [PERSON] була відсутня на робочому місці. Інформаційну записку порекомендували написати [PERSON] та [PERSON] . Про проведення службової перевірку невідомо. Допитана у судовому засіданні 06.05.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що станом на 09.01.2024 року працювала головою профспілкової організації. Пояснила, що [PERSON] є членом профспілкової організації з 01.01.2021 року, не є членом виборного комітету. Охарактеризувала [PERSON] як таку, що наполегливо та добросовісно ставиться до роботи. Зазначила, що догана була накладена з грубим порушенням. Для вирішення питання щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності необхідна згода профспілкового комітету. [PERSON] надавалась гарантія, що у випадку накладення дисциплінарного стягнення, потрібна згода членів профспілкової організації. [PERSON] в телефонному режимі повідомила про накладення на неї догани. Керівництво [PERSON] не надало документів за усним і письмовим запитами. Керівництво [PERSON] не зверталося до профспілкової організації за згодою про накладення догани, про що зазначено у Колективній угоді, та такої згоди не отримувало. Допитана у судовому засіданні 27.08.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що прцює парамедиком у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Пояснила, що бачила [PERSON] о 09 год. 00 хв. під час передачі зміни, після чого була на виклику. Пізніше [PERSON] бачила після 14 год. 00 хв. Зазначила, що [PERSON] встановила відсутність [PERSON] на робочому місці. [PERSON] прийшла до кімнати і спитала чи бачили [PERSON] . [PERSON] повідомила, що склала Акт про відсутність працівника на робочому місці з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. Вказала, що підписала Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Також, [PERSON] повідомила, що необхідно написати інформаційну записку. Підтвердити, що [PERSON] не було на робочому місці 09.01.2024 року в період з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. не змогла, оскільки мала свою роботу. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] та її представник адвокат Варава А.І. підтримали та просили задовольнити позовну заяву. - представник відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дільний Н.З. просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що згідно з копією Наказу в.о. генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А. №776-к від 29.07.2021 року про прийняття на роботу, [PERSON] прийнято на роботу з 01.08.2021 року, на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів підстанції ЕМД «Миколаїв» станції ЕМД «Стрий». Відповідно до копії Службової записки від 09.01.2024 року завідувача станції ЕМД «Стрий» [PERSON] , доведено до відома в.о. генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А.Р. про відсутність фельдшера [PERSON] на робочому місці 09.01.2024 року з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. Згідно з копією Інформаційної записки [PERSON] від 09.01.2024 року, фельдшер [PERSON] заступила на чергування 09.01.2024 року згідно завіреного графіка чергувань. [PERSON] було виявлено відсутність фельдшера [PERSON] на робочому місці. Відповідно до копії інформаційної записки [PERSON] від 09.01.2024 року, вона перебувала на зміні 09.01.2023 року, знаходилася на території лікарні з 11 год. 20 хв. по 14 год. 00 хв. Згідно з копією Акту про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 09.01.2024 року, час 14 год. 20 хв., старший фельдшер [PERSON] , фельдшер [PERSON] та фельдшер [PERSON] зафіксували, що 09.01.2024 року фельдшер [PERSON] була відсутня на роботі впродовж 3 год. 15 хв., а саме з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. Відповідно до копії Інформаційної записки [PERSON] від 15.01.2025 року, перебуваючи на чергуванні 09.01.2024 року, бачив фельдшера [PERSON] близько 08 год. 00 хв. При поверненні з виклику о 10 год. 53 хв., фельдшера [PERSON] не бачив. Близько 14 год. 10 хв. побачив [PERSON] . Згідно з копією Інформаційної записки [PERSON] від 15.01.2025 року, перебуваючи на чергуванні 09.01.2024 року, бачила фельдшера [PERSON] близько 08 год. 00 хв. При поверненні з виклику о 10 год. 53 хв., фельдшера [PERSON] не бачила. Близько 14 год. 10 хв. побачила [PERSON] . На підставі Наказу в.о. генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А. №80-од від 24.01.2024 року, наказано створити комісію із проведення службового розслідування. Відповідно до копії Акту службового розслідування від 13.02.2024 року, комісія дійшла висновку про необґрунтованість відсутності [PERSON] на робочому місці та запропонувала вжити до фельдшера [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді догани. Згідно з копією Наказу в.о. генерального директора КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Васько А. №267 к/тр від 13.02.2024 року, наказано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до фельдшера [PERSON] , зменшити розмір щомісячної премії на 80%. Відповідно до копії Довідки КНП ЛОР ЛОЦ екстреної медичної допомоги та медицини катастроф №8.5-11/144 від 13.03.2024 року, загальна сума доходу фельдшера з медицини невідкладних станів [PERSON] за період січень 2024 року, становить 21548,95 грн. Згідно з копією Графіка роботи працівників ПС ЕМД Миколаїв СЕМД Стрий на січень 2024 року, кількість робочих годин фельдшера ЕМД 601 [PERSON] , становить 168 годин. Відповідно до Табеля обліку робочого часу за січень 2024 року від 15.03.2024 року, підписаний головним відповідальною особою [PERSON] та головним фельдшером КНП ЛОР ЛОЦ ЕМД МК [PERSON] , фельдшер з МНС [PERSON] фактично відпрацювала 168 годин. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. У частині 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст. 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників. Відповідно до ст. 141 КЗпП України, роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність згідно із статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими у порядку підлеглості щодо органів, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно зі ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Частиною 3 ст. 241-1 КЗпП України передбачено, що строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. Враховуючи те, що проступок було виявлено 09.01.2024 року, відповідно граничний строк для застосування роботодавцем дисциплінарне стягнення 09.02.2024 року. Однак, оспорюваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, датований 13.02.2024 року, тобто до працівника застосовано дисциплінарне стягнення із пропуском встановленого законом строку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Комісією з проведення службового розслідування було складено Акт службового розслідування. Проте, в акті службового розслідування не вказано, яку шкоду заподіяла позивач [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Суд враховує показання допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що для вирішення питання щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності необхідна згода профспілкового комітету. Керівництво [PERSON] не зверталося до профспілкової організації за згодою про накладення догани, про що зазначено у Колективній угоді, та такої згоди не отримувало. Керівництво [PERSON] не надало документів за усним і письмовим запитами. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про колективні договори і угоди», колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. 14.07.2023 року конференцією трудового колективу відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» схвалено Колективний договір. Додатком до Колективного договору є Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників відповідача КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Згідно з абз. 5 п. 6.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників, порядок застосування до працівника дисциплінарного стягнення повинен, зокрема, включати погодження/рішення профспілкового комітету (якщо порушник є членом профспілкової організації Підприємства). Позивач [PERSON] є членом профспілкової організації з 01.01.2021 року по сьогоднішній день. Однак, відповідач КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» не зверталося до профспілкової організації та погодження/рішення профспілкового комітету не запитувало, що було підтверджено свідченнями голови профспілкової організації Гери Л.П., яку було допитано, як свідка. Крім того, вирішуючи питання притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, Комісією з проведення службового розслідування враховано: Акт про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 09.01.2024 року; Інформаційну записку [PERSON] від 09.01.2024 року; Інформаційну записку [PERSON] від 15.01.2025 року; Інформаційну записку [PERSON] від 15.01.2025 року. В Акті про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 09.01.2024 року, фельдшери [PERSON] та [PERSON] зафіксували факт безперервної відсутності позивача на робочому місці впродовж трьох годин. При цьому, в інформаційних записках від 15.01.2025 року, які написані за рекомендацією керівництва, фельдшери [PERSON] та [PERSON] зазначили, інформацію ідентичного змісту, що під час своєї робочої зміни, що зокрема супроводжувалася виїздом за межі закладу охорони здоров`я, у певні періоди бачили/не бачили позивача [PERSON] на робочому місці. Суд враховує показання допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] який пояснив, що 09.01.2024 року бачив [PERSON] зранку та пізніше того ж дня. 09.01.2024 року було два чи три виклики, він надавав екстрену медичну допомогу в період часу з 11 год. 00 хв. до 14 год. 15 хв. Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці підписав самовільно, не переконавшись у його достовірності. Не був переконаний, що [PERSON] була відсутня на робочому місці. Суд враховує показання допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що 09.01.2024 року о 09 год. 00 хв. під час передачі зміни бачила [PERSON] , після чого була на виклику. Підтвердити, що [PERSON] не було на робочому місці 09.01.2024 року в період з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. не змогла, оскільки мала свою роботу. Суд враховує показання допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що відсутність [PERSON] зауважила з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] на запитання чи бачили [PERSON] відповіли, що бачили її зранку, а потім ні. До кімнати [NUMBER] бригади із фельдшерами [PERSON] та [PERSON] не приходила. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] в період з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв. надавали медичну допомогу за межами пункту. Приблизно о 14 год. 00 хв., запропонувала фельдшерам [PERSON] та [PERSON] підписати Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Ідентичний зміст записок фельдшерів [PERSON] та [PERSON] пояснити не змогла. В табель внесла недостовірну інформацію, про те, що [PERSON] перебувала на роботі 09.01.2024 року. Суд враховує показання допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який пояснив, що про відсутність [PERSON] на робочому місці 09.01.2024 року, йому було відомо лише зі слів [PERSON] . За результатами службової перевірки не з`ясовано, де перебувала [PERSON] . Не вважає, що внаслідок проведення службового розслідування було повно і всебічно досліджено усі обставини справи. Дії [PERSON] вважає неправомірними. Виходячи зі змісту наведених документів та наданих свідчень, суд приходить висновку, що підписуючи Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці, фельдшери [PERSON] та [PERSON] об`єктивно не могли встановити факт присутності або відсутності позивача [PERSON] на робочому місці 09.01.2024 року у період з 11 год. 00 хв. по 14 год. 15 хв., оскільки в цей період були за межами закладу охорони здоров`я. Крім того, після констатації роботодавцем факту вчинення дисциплінарного проступку, рекомендації притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, винесення наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у Табелі обліку робочого часу позивача [PERSON] відображено, що 09.01.2024 року позивач [PERSON] виконувала свої трудові обов`язки всі 12 годин робочої зміни, з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., та що позивач [PERSON] фактично відпрацювала всю норму робочих годин за січень 2024 року. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 17.01.2019 року справа №343/6/18, провадження №61-45610св18, постанові від 21.11.2018 року справа №401/3301/17, провадження №61-40178св18, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи викладене, факт порушення позивачем [PERSON] трудової дисципліни роботодавцем не доведено. Комісією з проведення службового розслідування не враховано всіх обставин, а тому суд дійшов висновку, що до позивача [PERSON] неправомірно застосовано дисциплінарне стягнення. За таких обставин, оспорюваний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26.12.2009 року №14, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1211 грн /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 11.03.2024 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Андрія Варави «Мед-Адвокат» укладено Договір про надання правничої допомоги №46/ФО/2024. 10.05.2025 року сторони Договору про надання правничої допомоги №46/ФО/2024, склали Звіт повіреного (Акт про виконані роботи/надані послуги) №46/ФО/2024-1/зв за Договором №46/ФО/2024 від 11.03.2024 року про надання правничої допомоги за період: 12.00 год. 11.03.2024 року - 14.30 год. 10.05.2025 року. Платіжні (фінансові) документи про оплату виконаної роботи (наданих послуг): - квитанція до платіжної інструкції від 12.03.2024 року на суму 7200,00 грн без ПДВ; - квитанція до платіжної інструкції від 13.05.2024 року на суму 4400,00 грн без ПДВ; - квитанція до платіжної інструкції від 15.04.2024 року на суму 1400,00 грн без ПДВ; - квитанція від 03.05.2025 року на суму 2000,00 грн без ПДВ; - платіжна інструкція від 06.05.2025 року на суму 2000,00 грн без ПДВ; - квитанція від 08.05.2025 року на суму 2000,00 грн без ПДВ; - квитанція від 10.05.2025 року на суму 2000,00 грн без ПДВ. Ці письмові документи є доказами витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 21000,00 грн без ПДВ, станом на 14.30 год. 10.05.2025 року. Квитанція від 27.03.2024 року є доказом витрат у сумі 829,67 грн на відшкодування фактичних витрат на виготовлення копій документів на виконання запиту від 11.03.2024 року згідно з рахунком №3 від 19.03.2024 року, пред`явленого до оплати відповідачем. Отже, за період: 12.00 год. 11.03.2024 року - 14.30 год. 10.05.2025 року, разом фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 21829,67 грн. 25.06.2025 року сторони Договору про надання правничої допомоги №46/ФО/2024, склали Звіт повіреного (Акт про виконані роботи/ надані послуги) №46/ФО/2024-2/зв за Договором №46/ФО/2024 від 11.03.2024 року про надання правничої допомоги за період: 14.30 год. 10.05.2025 року - 12.00 год. 25.06.2025 року. Платіжні (фінансові) документи про оплату виконаної роботи (наданих послуг): - квитанція від 17.06.2025 року на суму 2000,00 грн. Отже, за період: 14.30 год. 10.05.2025 року - 12.00 год. 25.06.2025 року фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 2000,00 грн. 29.08.2025 року сторони Договору про надання правничої допомоги №46/ФО/2024 року, склали Звіт повіреного (Акт про виконані роботи/ надані послуги) №46/ФО/2024-3/зв за Договором №46/ФО/2024 від 11.03.2024 року про надання правничої допомоги за період: 12.00 год. 25.06.2025 року - 12.00 год. 29.08.2025 року. Платіжні (фінансові) документи про оплату виконаної роботи (наданих послуг): - квитанція від 27.08.2025 року на суму 2000,00 грн. Отже, за період: 12.00 год. 25.06.2025 року - 12.00 год. 29.08.2025 року фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 2000,00 грн. 26.09.2025 року сторони Договору про надання правничої допомоги №46/ФО/2024 року, склали Звіт повіреного (Акт про виконані роботи/ надані послуги) №46/ФО/2024-4/зв за Договором №46/ФО/2024 від 11.03.2024 року про надання правничої допомоги за період: 12.00 год. 29.08.2025 року - 14.00 год. 26.09.2025 року. Платіжні (фінансові) документи про оплату виконаної роботи (наданих послуг): - квитанція від 25.09.2025 року на суму 2000,00 грн. Отже, за період: 12.00 год. 29.08.2025 року - 14.00 год. 26.09.2025 року фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 2000,00 грн. 12.11.2025 року, сторони Договору про надання правничої допомоги №46/ФО/2024 року, склали Звіт повіреного (Акт про виконані роботи/ надані послуги) №46/ФО/2024-5/зв за Договором №46/ФО/2024 від 11.03.2024 року про надання правничої допомоги за період: 14.00 год. 26.09.2025 року - 12.11.2025 року. Отже, за період: 14.00 год. 26.09.2025 - 12.11.2025 року фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 2000,00 грн. За період: 12.00 год. 11.03.2024 року - 12.11.2025 року фактичні витрати на професійну правничу допомогу склали: 29829,67 грн. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із врахуванням наведеного, суд вважає, що розмір зазначених витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, понесені витрати є пов`язані з розглядом справи, а тому суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними. Позивачем понесено 29829 /двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять дев`ять/ гривень 67 /шістдесят сім/ копійок витрат на правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved