Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 49345 гривень 78 копійок, посилаючись на те, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08 травня 2024 року уклали кредитний договір (оферти) №07.05.2024-100002931, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 18000 гривень 00 копійок. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 08 травня 2024 року; сума кредиту 18000 гривень 00 копійок. строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 13 серпня 2024 року; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 10% від суми кредиту та дорівнює 1800 гривень 00 копійок. Неустойка: 180 гривень 00 копійок, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-9922. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 18000 гривень 00 копійок. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 49345 гривень 78 копійок, що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18000 гривень 00 копійок; по процентам в розмірі 22680 гривень 00 копійок; комісії у розмірі 25 гривень 78 копійок; по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 8640 гривень 00 копійок. Разом з тим відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 5914 гривень 22 копійки від 23 травня 2024 року. При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат. З урахуванням зазначеного позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи було призначено на 22 грудня 2025 року на 09 годину 00 хвилин. З урахуванням того, що позовна заява була подана до суду через підсистему «Електронний суд», позивачем відповідачу до її зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» була направлена копія позовної заяви з додатками до неї, що підтверджується квитанцією про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС, а тому судом відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до її зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд». У судове засідання представник позивача, не з`явився, однак у відповіді на відзив з додатками до неї міститься його клопотання, в якому він просить справу розглянути без участі представника позивача (а.с.48-60 зворотній бік). Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Павленко А.С., яка діє на підставі довіреності від 27 червня 2025 року, сформованої у системі «Електронний суд» 27 червня 2025 року, подала до суду відзив на позовну заяву з додатками до нього, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а також просила судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року на 09 годину 00 хвилин провести без її участі та без участі відповідача (а.с.41-46). Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, відзив на позовну заяву з додатками до нього, відповідь на відзив з додатками до неї, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідачем по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №6345 від 03 жовтня 2025 року (а.с.37). З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №07.05.2024-100002931, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 18000 гривень 00 копійок строком на 98 днів з дати його надання, для чого відповідачем одноразовим ідентифікатором Е858 було підписано заявку кредитного договору (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), з якою відповідач ознайомилася 07 травня 2024 року за відповідним посиланням, яке міститься у заявці, та відповідно до якої реквізитами належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами зазначено: 4441-11ХХ-ХХХХ-9922, а також аналогічним одноразовим ідентифікатором відповідачем було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) вказаного кредитного договору (кредитної лінії) (а.с.24-звортній бік 30). Також відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А858 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.23-24). Відповідно до п.1.1 пропозиції на укладення кредитного договору (оферти) дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п.1.2 1.3 дана пропозиція укладена 08 травня 2024 року та набула чинності 08 травня 2024 року, відповідно до п.2.1 дана пропозиція є частиною кредитного договору. Так, згідно п.3.1. пропозиції за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. пропозиції встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.4.1. пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-9922. Пунктом 4.3. пропозиції передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту-сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця…. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується квитанцією №2459204010 від 08 травня 2024 року, відповідно до якої відповідачу здійснено переказ грошових коштів в розмірі 18000 гривень 00 копійок із значенням платежу видача за договором №07.05.2024-100002931 (а.с.22). Позивачем в підтвердження неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно умов кредитного договору до позовної заяви додано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, сформованої позивачем, відповідно до якої заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №07.05.2024-100002931 від 08 травня 2024 року складає: 18000 гривень 00 копійок основний борг; 22680 гривень 00 копійок проценти; 25 гривень 78 копійок комісія за надання; 8640 гривень 00 копійок неустойка; разом 49345 гривень 78 копійок (а.с.12), а також картку субконто Контрагенти, Договори за 07.05.2024 27.10.2025 (а.с.54). Так, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що відповідач категорично не погоджується із твердженнями позивача. Так, позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №07.05.2024-100002931 від 08 травня 2024 року у розмірі 49345 гривень 78 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 18000 гривень 00 копійок, заборгованості за процентами 22680 гривень 00 копійок; комісії за надання 25 гривень 78 копійок; неустойки 8640 гривень 00 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що між відповідачем та позивачем 08 травня 2024 року був укладений кредитний договір №07.05.2024-100002931, відповідно до умов якого надаються кошти в розмірі 18000 гривень 00 копійок. Відповідно до умов кредитного договору №07.05.2024-100002931 кредитна лінія надається строком на 98 днів, а саме до 13 серпня 2024 року, процентна ставка 1,18% від суми кредиту за кожний день користування ним. Загальна заборгованість, на думку позивача, складає 20879 гривень 55 копійок. Як зазначає позивач, відповідач не виконала своїх зобов`язань за договором, і тому заявляє вимоги про стягнення заборгованості за договором. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір був укладений 08 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. З огляду на наданий розрахунок заборгованості кредитодавцем, вбачається, що впродовж строку кредитування позивачем протиправно здійснювалось нарахування відсотків за ставкою 1,18% в день. В позовній заяві позивачем також було заявлено вимогу про стягнення неустойки в розмірі 8640 гривень 00 копійок. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2120 -IX« Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новим пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із позовної заяви вбачається, що впродовж дії воєнного стану було нараховано неустойку в сумі 8640 гривень 00 копійок. З урахуванням вищевикладених встановлених чинним законодавством норм, заявлена позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр щодо стягнення неустойки в розмірі 8640 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає. Відповідачем було здійснено часткову сплату за кредитним договором №07.05.2024-100002931 у розмірі 5914 гривень 22 копійок від 23 травня 2024 року що підтверджується позивачем при поданні позовної заяви, однак кредитором внесені кошти було зараховано лише як погашення заборгованості за процентами, без врахування тіла кредиту. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий Центр» до відповідача. До відзиву представником відповідача додано власний розрахунок заборгованості за вище вказаним кредитним договором, відповідно до якого, на думку представника відповідача, загальний розмір заборгованості становить 29100 гривень 96 копійок, яка складається з: тіло кредиту 15042 гривні 90 копійок; відсотки 12258 гривень 06 копійок; комісія 1800 гривень 00 копійок (а.с.45-46). У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначає, що Законом України Про споживче кредитування передбачено пункт 17 прикінцевих положень, який повністю спростовує доводи відповідача стосовно незаконності розміру процентної ставки. Розділ IV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, яким передбачено наступне: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5 %. Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24 грудня 2023. Отже, денна процентна ставка у 1.5% є застосованою та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року, при цьому кредитний договір №07.05.2024-100002931 був укладений 08 травня 2024 року. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 5914 гривень 22 копійки від 23 травня 2024 року. При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат, що є обставиною, яка свідчить про визнання боргу відповідачем. Представник позивача зазначає, що відповідно до ч.1 ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Щодо неустойки представник позивача зазначає, що Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. Так, відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. На підставі змін за договорами, укладеними з 24 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений 08 травня 2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною. Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню. Позов просить задовольнити в повному обсязі. Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо від підписаний його стороною ( сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку, відповідач підписом у заяві про надання кредиту визнав та погодився на запропоновані банком умови користування послугами банку. У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ч.3 ст.10561 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відтак, підписання відповідачем кредитного договору №07.05.2024-100002931 від 08 травня 2024 року підтверджено належними та допустимими доказами. При укладенні вказаного кредитного договору [PERSON] повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язана буде повернути. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталася до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася зі всіма умовами такого договору. Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність наявності кредитних правовідносин між кредитором та відповідачем. Щодо твердження представника відповідача про невідповідність процентної ставки згідно укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем суд зазначає наступне. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року внесено зміни Закону України «Про споживче кредитування», а саме, розділ IV Закону України «Про споживче кредитування» Прикінцеві та перехідні положення, доповнено п.17 тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Вказаний Закон набув чинності 24 грудня 2023 року, кредитний договір №07.05.2024-100002931 був укладений між позивачем та відповідачем 08 травня 2024 року, тобто, в межах строку, визначеного Законом №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, а тому процентна ставка в розмірі 1,5% відповідно до умов вище вказаного договору визначена в межах п.17 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» Прикінцеві та перехідні положення. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів в розмірі 22680 гривень 00 копійок, підлягають задоволенню. Що стосується нарахованої неустойки за порушення відповідачем договірних зобов`язань, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі №183/7850/22. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки, нарахованої у період дії воєнного стану, а саме із 08 травня 2024 року по 13 серпня 2024 року за прострочення зобов`язання, яке виникло з кредитного договору, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі 8640 гривень 00 копійок. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №07.05.2024-100002931 від 08 травня 2024 року в розмірі 40705 гривень 78 копійок, яка складається з: 18000 гривень тіло кредиту, 22680 гривень проценти, 25 гривень 78 копійок комісія. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією №СЦ00040810 від 23 вересня 2025 року позивач сплатив 2422 гривні 40 копійок судового збору. Вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 82,4909%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1998 гривень 26 копійок, тобто, пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial