Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, в позові [PERSON] просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним 23-річного віку, за умови, що він продовжує навчання. Позов був поданий до суду 03 листопада 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Стислий виклад позицій учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що він є повнолітнім сином відповідача [PERSON] . Після досягнення повноліття позивач продовжує навчання у двох закладах вищої освіти, а саме: у Харківському національному університеті внутрішніх справ, 2 курс, контрактна форма навчання та у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, бюджетна форма навчання. У зв`язку з навчанням позивач не має можливості працювати та самостійно забезпечувати себе. Відповідач - батько позивача, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та має реальну можливість її надавати. Наразі позивач перебуває на утриманні матері, однак витрати на навчання, проживання та харчування є значними й перевищують її фінансові можливості. Оскільки відповідач участі у витратах на утримання повнолітнього сина не бере, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явився, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 ЦПК України, клопотав про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в позові, підтримав повністю та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до частини1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе, на підставі статті 280 ЦПК України, розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно зі статтею 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , досяг повноліття [INFO] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] , батьками позивача є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 34/630 від 08 вересня 2025 року, виданої Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, [PERSON] є студентом першого курсу факультету транспортних систем денної форми навчання за освітнім рівнем «Бакалавр». Закінчення навчання 30 червня 2029 року (а.с. 7). Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, сформованої 09.09.2024, [PERSON] навчається у Харківському національному університеті внутрішніх справ за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» денної форми навчання за освітнім рівнем «Бакалавр». Дата завершення здобуття освіти 30 червня 2027 року (а.с. 8). Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти № 536 від 01.09.2024, укладеного між [PERSON] та Харківським національним університетом внутрішніх справ, [PERSON] зараховано на перший курс факультету «Правоохоронна діяльність» денної форми навчання за освітнім рівнем «Бакалавр». Договір діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язань за договором (а.с. 9-10). Відповідно до квитанцій [PERSON] здійснена оплата за навчання на користь Харківського національного університету внутрішніх справ за [PERSON] у таких розмірах: 26.08.2024 - 13500,00 грн; 04.02.2025 - 13500,00 грн; 01.09.2025 - 14580,00 грн (а.с. 11). З урахуванням наведених позицій сторін та встановлених обставин справи, судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 8\~Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 1 статті 198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі№ 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20) зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно із пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). Судом встановлено, що відповідно до довідки № 34/630 від 08 вересня 2025 року, виданої Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, [PERSON] є студентом першого курсу факультету транспортних систем денної форми навчання за освітнім рівнем «Бакалавр». Термін навчання закінчується 30 червня 2029 року. Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, сформованої 09.09.2024, [PERSON] навчається у Харківському національному університеті внутрішніх справ за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» денної форми навчання за освітнім рівнем «Бакалавр». Дата завершення здобуття освіти 30 червня 2027 року. Судом також встановлено, що [PERSON] станом на момент розгляду справи не досяг 23-ох річного віку. Доказів того, що позивач може самостійно себе утримувати та не потребує матеріальної допомоги, матеріали справи не містять. За змістом частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За вимогами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріали справи також не містять. За наведених та встановлених обставин, з урахуванням спільного обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку, що призначення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, є обґрунтованим та не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів та не порушить права відповідача. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (стаття 192 СК України). Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного аліменти, присуджені за рішенням суду, слід стягувати з дати пред`явлення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду із даним позовом 03 листопада 2025 року. З урахуванням наведеного суд вважає, що аліменти з відповідача на користь позивача слід стягувати, починаючи з 03 листопада 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Беручи до уваги наведене, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved