Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказала, що 16 жовтня 2020 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає в позові, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату емоційного зв`язку та відсутність спільних інтересів. Спільне господарство подружжя не веде, проживає окремо, шлюб фактично припинено. Позивачка вважає неможливим примирення та подальше збереження шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви справу прохала розглянути за її відсутності. /а.с.19/ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, його виклик до суду у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на наведене, а також враховуючи, що позивачка не висловила заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 16 жовтня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. /а.с.6/ Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. /а.с.7, 8/ Судом також встановлено, що позивачка намірів зберегти сім`ю не має, сім`я фактично припинила існування, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved