Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

[PERSON] (далі Заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період із січня 2015 року по [INFO] . Метою встановлення цього факту є отримання Заявницею грошової компенсації у зв`язку із загибеллю чоловіка під час ведення бойових дій. Вказує, що [PERSON] , будучи зареєстрованим за іншою адресою, постійно проживав із нею та її донькою у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Стверджує про спільний бюджет, ведення спільного господарства, благоустрій помешкання, ремонтні роботи, купівлю спільних речей, а також про те, що померлий утримував її та доньку, оплачував комунальні послуги. Міністерство оборони України (далі МОУ, Заінтересована особа) в особі Західного територіального юридичного відділу, яка заінтересована особа, вважає обґрунтування заяви недостатнім, а належні докази для встановлення факту проживання однією сім`єю відсутніми. Наголошує, що для визнання осіб сім`єю необхідна сукупність ознак, якими є спільне проживання, спільний побут та взаємні права й обов`язки. Вказує на відсутність доказів ведення спільного бюджету та зазначає, що показання свідків і спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту. Крім того, покликається на незалучення до участі у справі дітей та батьків загиблого, які також є його членами сім`ї. [INFO] (далі [INFO] , Заінтересована особа) заперечує проти задоволення заяви, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Покликається на недоведеність Заявницею обставин, на які вона посилається. Зокрема, заперечує проти належності та допустимості наданих нею доказів. Заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом статті 315 ЦПК України юридично значущими є факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною другою статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21. Судом встановлено, що вимоги Заявниці про встановлення факту проживання однією сім`єю підтверджуються сукупністю наданих доказів, які утворюють несуперечливий ланцюг фактів, що доводять існування сімейних відносин між [PERSON] та загиблим [PERSON] . Зокрема, допитана як свідок, дочка Заявниці [PERSON] , яка є дочкою Заявниці та безперервно проживає з нею, стверджувала, що мати у 2015 році створила сім`ю з [PERSON] . При цьому свідок повідомила деталі спільного проживання, що не залишають сумніву щодо сімейних стосунків цих осіб. Суд не приймає заяву представника МОУ про упередженість цього свідка з огляду на те, що показання [PERSON] підтверджуються показаннями інших, допитаних судом свідків, підстави для сумніву у правдивості яких у справі відсутні. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2004 року був знайомий із [PERSON] . Працював з ним на заводі в одній зміні. Приблизно в 2016 році [PERSON] привів на завод [PERSON] , з якою створив сім`ю. Свідок запевняє, що, як близький друг цієї сім`ї, неодноразово бував вдома у [PERSON] і [PERSON] , які жили в одній квартирі як подружжя, разом вели господарство, піклувалися одне про одного, здійснювали спільні побутові покупки та товари повсякденного вжитку тощо. Аналогічні за змістом показання дала сусідка Заявниці [PERSON] , яка в судовому засіданні як свідок повідомила, що знала [PERSON] та [PERSON] як подружжя. Вважала [PERSON] батьком доньок Заявниці. Тільки після загибелі [PERSON] від [PERSON] довідалась, що вони офіційно не уклали шлюб, у зв`язку з чим виникли проблеми, через які вона звернулась до суду. Показання свідків повністю узгоджуються з наявними у справі документами. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складений соціальним інспектором 09.06.2016 р., фіксує [PERSON] як дружину та [PERSON] як уповноваженого представника сім`ї, що проживають разом з доньками за адресою: [ADDRESS] . В Амбулаторній картці хворого [PERSON] (дата заповнення 15.07.2021) та Витягу з ЄРДР (дата реєстрації 22.06.2023) його місцем проживання зазначено: [ADDRESS] . Ця ж адреса є місцем реєстрації та проживання Заявниці [PERSON] . Наявність спільної адреси, зафіксованої в офіційних медичних та правоохоронних документах, протягом тривалого часу підтверджує спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки. Листом № 1121 від 13.12.2023 р. ТОВ «АВЕ Мукачево» повідомляє [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , що згідно з протоколом УПСЗН м. Мукачево із серпня 2019 року внесено відомості про фактичне проживання за вказаною адресою [PERSON] , який мав пільги з оплати комунальних послуг. Надані Заявницею фотографії підтверджують стабільний, тривалий і публічний характер відносин [PERSON] та [PERSON] . Витяг з ЄРДР свідчить, що заяву про зникнення військовослужбовця [PERSON] подала [PERSON] , яка вказана як особа, з якою він «не виходить на зв`язок зі своїми рідними». Звернення Заявниці до правоохоронних органів у разі зникнення, а також фінансова взаємодія та спільне проведення часу, є достатніми доказами наявності взаємних прав та обов`язків (моральної, емоційної та матеріальної підтримки), які є обов`язковими для встановлення факту сім`ї, як це визначено в судовій практиці. До матеріалів справи Заявницею також долучено копії важливих особистих документів загиблого [PERSON] , зокрема Паспорт громадянина України, Посвідчення учасника бойових дій, Медичну карту амбулаторного хворого, а також та свідоцтво про його смерть. Перебування цих документів у розпорядженні Заявниці є вагомим опосередкованим доказом високого рівня довіри, спільного ведення домашнього господарства та спільного вирішення особистих справ. Утримання документів, що посвідчують особу, військовий статус та медичний стан (необхідних для військового обліку та лікування) третьою особою, яка не є близьким родичем у першій черзі споріднення, є свідченням виконання функцій, притаманних подружжю, які спільно управляють усіма аспектами свого життя. Це беззаперечно доводить факт спільного проживання та побуту. Сповіщення [INFO] сім`ї про зникнення безвісти солдата [PERSON] , а згодом про його загибель, адресоване [PERSON] та містить пряме зазначення ступеня споріднення «чоловік». Таким чином, посилання РТЦК та СП на те, що це Сповіщення не містить ступеня споріднення, є необґрунтованим, оскільки зміст документа свідчить про протилежне. Це є прямим письмовим доказом визнання фактичних сімейних відносин з боку військового органу, що не вимагає додаткової ідентифікації. Свідоцтво про поховання, видане [PERSON] , підтверджує, що вона є користувачем місця поховання і здійснила поховання померлого [PERSON] [INFO] . Взяття Заявницею на себе функцій та відповідальності, які зазвичай покладаються на офіційного чоловіка/дружину або найближчих родичів, є найбільш переконливим та незаперечним доказом існування взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Рішення суду від 01.09.1998 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , яке набрало законної сили, та рішення суду від 07.09.2010 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] свідчать про те, що на момент початку спільного проживання та ведення спільного господарства, як [PERSON] , так і [PERSON] , були юридично вільними від зареєстрованого шлюбу, що є необхідною передумовою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу Отже, надані докази у своїй сукупності повністю доводять обґрунтованість заяви [PERSON] . Суд, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, критично оцінює заперечення представників військової влади, які посилаються на недостатність доказів та формальні недоліки частини наданих Заявницею документів. Заінтересовані особи стверджують про неінформативність фотодоказів через неможливість визначення точної дати та зафіксованих ними обставин, а також про недопустимість Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї через відсутність реквізитів реєстрації та втрату чинності наказу, на підставі якого він був виданий. Крім того, висловлюється сумнів щодо можливості ідентифікації загиблого через зміст листа ТОВ «АВЕ Мукачево». Суд відхиляє зазначені доводи з огляду на те, що жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їхній сукупності (ч. 2 ст. 89 ЦПК України). Навіть за умови наявності формальних недоліків у Акті обстеження та фотографіях, їхній зміст повністю корелює та підтверджується іншими, бездоганними офіційними документами. Медична карта амбулаторного хворого та Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань містять однакову адресу проживання загиблого, що доводить факт спільного проживання незалежно від Акту. Лист ТОВ «АВЕ Мукачево» використовується не для ідентифікації особи загиблого (яка встановлена паспортом, свідоцтвом про смерть та іншими документами), а для доведення факту спільного побуту через нарахування комунальних послуг на спільну кількість осіб, що проживали за однією адресою, з урахуванням пільги, що належала [PERSON] . Заінтересовані особи необґрунтовано стверджують, що надані докази підтверджують лише спільне проживання, але не доводять спільного ведення господарства та наявності взаємних прав і обов`язків. Суд вважає цей довід хибним, оскільки зберігання Заявницею найважливіших особистих документів загиблого є беззаперечним доказом спільного управління особистими справами, що є суттю подружніх відносин. Факт офіційного визнання сімейних відносин самим державним органом ( [INFO] ) у Сповіщенні сім`ї про загибель військовослужбовця із зазначенням « [PERSON] чоловік» та, що є найвагомішим, факт виконання Заявницею обов`язків з поховання (про що свідчить Свідоцтво про поховання) повністю доводять існування взаємних прав та обов`язків, які можуть виникнути лише в умовах фактичних сімейних відносин. Заінтересовані особи посилаються на недолучення доказів з особової справи загиблого (анкет, відомостей про утриманців, отримувачів грошового забезпечення) для спростування заявленого факту. Водночас Особова справа військовослужбовця перебуває у виключному розпорядженні Заінтересованих осіб (Міністерства оборони та РТЦК). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Якби в особовій справі містилися відомості, які однозначно спростовують проживання однією сім`єю (наприклад, інша особа була б вказана як дружина), Заінтересована особа була зобов`язана надати ці докази суду на підтвердження своїх заперечень. Ненадання цих документів свідчить про відсутність у Заінтересованої особи доказів, що спростовують заявлений факт, або є намаганням уникнути надання відомостей, які можуть підтвердити позицію Заявниці. Суд також критично оцінює доводи представника МОУ щодо незалучення Заявницею батьків та дітей загиблого. Заявниця надала суду пояснення про те, що батьки [PERSON] померли, а про доньку загиблого від попереднього шлюбу їй відомі лише ім`я та факт проживання у м. Львові. Суд наголошує, що найбільш вірогідним і повним джерелом інформації про сімейний стан, наявність дітей та їхні контактні дані є саме Особова справа військовослужбовця, яка перебуває у віданні Заінтересованих осіб. Заперечуючи проти заявленого факту, Заінтересовані особи зі свого боку жодних доказів на його спростування не надають та не долучають даних з Особової справи, якими б вони могли підтвердити свої сумніви щодо повноти кола заінтересованих осіб. Таким чином, суд розцінює це як перекладання обов`язку доказування на Заявницю за обставин, коли необхідні докази контролюються самими Заінтересованими особами. На підставі викладеного суд дійшов переконання, що всі наведені доводи Заінтересованих осіб є формальними, юридично спростованими або несуттєвими на тлі системи взаємопов`язаних доказів, наданих Заявницею. Сукупність двох рішень про розірвання шлюбу (що підтверджує правову свободу), спільної адреси, спільного ведення побуту (через комунальні послуги та спільне управління документами) та виконання найвищих сімейних обов`язків (організація поховання та офіційне сповіщення РТЦК) повністю підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Outcome: approved