Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 29.11.2024 року відповідач [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, що підтверджується п. 2.1.1. 12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит. У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 29.10.2025 року має заборгованість у розмірі 72039,40 грн, яка складається з наступного: 51930,38 грн заборгованість за кредитом, 19459,02 грн- заборгованість за відсотками та 650,00 грн. - пеня. Вказані суми АТ "А-Банк" просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати 2422,40 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 29.11.2024 відповідачем [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Підписуючи вказану з Анкету-заяву відповідач підтвердила, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору відповідач того ж дня, а саме 29.11.2024, була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема процентною ставкою за кредитом (як пільгою, так і базовою), про що свідчить підписання нею своїм електронним підписом паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна кратка» та підтвердження, тим самим, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування. На підставі цієї заяви відповідачу був встановлений кредитний ліміт 23000,00 грн., який у подальшому неодноразово змінювався. Згідно з наданим позивачем розрахунком за договором станом на 29.10.2025 року нарахована заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 72039,40 грн, яка складається з наступного: 51930,38 грн заборгованість за кредитом, 19459,02 грн- заборгованість за відсоткамита 650,00 грн пеня. Вирішуючи між сторонами спір про стягнення вказаних сум із відповідача, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦКУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договорому вбачається, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.10.2025 року нарахована заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 72039,40 грн, яка складається з наступного: 51930,38 грн заборгованість за кредитом, 19459,02 грн- заборгованість за відсоткамита 650,00 грн пеня. Відповідач доказів на спростування доводів позивача, зокрема умов кредитування та суми заборгованості, не надала, розмір заборгованості та умови укладеного договору не оспорювала. Тому суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 51930,38 грн та заборгованість за відсотками в сумі 19459,02 грн на загальну суму 71389,40 грн. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення пені в сумі 650,00 грн, суд вважає, що ця вимога не є правомірною, оскільки ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 171.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024 № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, та який діє на даний час. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Суд зауважує, що тлумачення змісту кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено саме відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. У даній справі пеня в сумі 650,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 6005315524251 від 29.10.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на 99,09 %, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 2400,35 грн.

Outcome: partial