Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачі, через систему «Електронний суд», звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просять суд: визнати за [PERSON] право власності на 1/24 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/24 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , уточнивши позовні вимоги просили визнати за [PERSON] право власності на 1/48 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на 1/48 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що житловий будинок [ADDRESS] належало двом сім`ям по 1/2 частки у кожній. 1/2 частка належить сім`ї позивачів, інша 1/2 частка належала сім`ї [PERSON] , яка не має родинних зв`язків з сім`єю [PERSON] . Сім`я [PERSON] складалася з [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . На теперішній час з власників залишився [PERSON] , який залучений до участі у справі в якості третьої особи. Після смерті діда позивачів, право власності на 1/2 частину вищевказаного будинку розподілилося наступним чином: дружина померлого (бабуся позивачів) [PERSON] набула право власності на 4/12 частин будинку; син померлого (дядько позивачів) [PERSON] набув право власності у порядку спадкування на 1/12 частину житлового будинку; син померлого (батько позивачів) [PERSON] набув право власності у порядку спадкування на 1/12 частину житлового будинку. Після одруження дядько позивачів [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина 1/12 частка житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до вимог п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правовідносини з приводу реалізації права на спадкування після смерті регулюються Цивільним Кодексом України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ст. 529 ЦК України, в редакції закону 1963 року, дружина померлого [PERSON] та його мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Дружина та мати померлого [PERSON] у рівних частках прийняли спадщину по 1/24 частини. Дружина [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала з ним за однією адресою станом на час його смерті. Мати померлого [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння або управління спадковим майном, оскільки постійно проживала у спадковому будинку [ADDRESS] , у тому числі й у тій частці, на яку за [PERSON] було зареєстровано право власності. Відповідно до ст. 548 ЦК України, в редакції закону 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ані дружина, ані мати не реєстрували право власності на отриману після смерті [PERSON] спадщину, а тому до теперішнього часу 1/12 частина будинку за вказаною адресою зареєстрована за [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , син померлої (батько позивачів) [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері. Але, у зв`язку з тим, що право власності на 1/24 частину будинку за [PERSON] не було зареєстровано, вказана частина спадщини не була оформлена, проте відповідно до ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, [PERSON] набув право власності на успадковану частку будинку. Таким чином [PERSON] набув право власності на 11/24 часток житлового будинку [ADDRESS] , з яких: 1/12 (2/24) частин належить у порядку спадкування за законом після смерті батька, відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-368 від 22.03.1968 року; 4/12 (8/24) частин належить у порядку спадкування за законом після смерті матері, відповідно до свідоцтва про право власності № 1-366 від 18.01.1968 року; 1/24 частина належить у порядку спадкування за законом після смерті матері, але не оформлена через відсутність у спадкоємиці реєстрації права власності на вказану частку. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 5/12 часток житлового будинку, отриманих після смерті батьків, та 1/12 частини успадкованої після смерті брата. Спадкоємиця померлого мати позивачів [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на 5/12 часток житлового будинку. Проте, свідоцтво про право на спадщину на 1/24 частку отримано не було, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану частину спадкового майна. Мати позивачів [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері позивачі прийняли спадщину, отримали свідоцтво про право на спадщину на 5/12 часток житлового будинку по 5/24 часток кожний. Крім того, позивачі успадкували також 1/24 частку цього будинку (по 1/48), але право власності на неї оформити не мають можливості. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/12 частку житлового будинку державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори відмовлено. Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 квітня 2017 року, 1/12 частка житлового будинку по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.01.1968 року, реєстровий номер № 1-368. Станом на час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався. В постанові нотаріуса зазначено, що неможливо встановити наявність чи відсутність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також вказано, що у спадковому будинку станом на час смерті [PERSON] був зареєстрований його рідний брат [PERSON] , що помер [INFO] . У зв`язку з тим, що до оформлення спадщини після смерті [PERSON] застосовуються норми Цивільного кодексу 1963 року, позивачі не є спадкоємцями після смерті дядька, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частину будинку неможливо. Таким чином, частка спадкового майна 1/24 частина житлового будинку [ADDRESS] була успадкована бабусею позивачів [PERSON] після смерті сина, але право власності на вказану частину не зареєстровано. У подальшому 1/24 частка була успадкована батьком та матір`ю позивачів, але після їх смерті позивачі не мають можливості зареєструвати право власності на вказану частину спадку через відсутність реєстрації цього права за попередніми власниками. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 25.03.2024року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.05.2024 вирішеновитребувати з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 225/2016, яка відкрита після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 05.06.2024 на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2024 надано копію спадкової справи, яка відкрита після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 14.08.2025 відповідач Харківська міська рада, через систему «Електронний суд», надали додаткові пояснення по справі, в яких просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] , [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Посилаючись на те, що позивачі не надають підтвердження прийняття спадщини матір`ю [PERSON] - [PERSON] , а саме фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Натомість особою, яка прийняла спадщину, є [PERSON] дружина спадкодавця, яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем. З огляду на те, що [PERSON] після смерті сина [PERSON] не набула право на спадщину, у т.ч. не здійснила дії щодо реєстрації права власності на відповідне спадкове майно, право на спадщину на 1/24 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] після її смерті, не набув також і її син [PERSON] .. [PERSON] , згідно позовної заяви, помер [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час відкриття спадщини, його дружина - [PERSON] , а також його діти [PERSON] та [PERSON] . З огляду на вищевикладене слід зауважити, що да складу спадщини [PERSON] не входила 1/24 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] після смерті чоловіка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на 5/12 часток житлового будинку. Проте, свідоцтво про право на спадщину на 1/24 частку отримано не було, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану частину спадкового майна. Таким чином [PERSON] також не набула права власності на 1/24 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . З огляду на те, що 1/24 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] не входить до складу спадщини [PERSON] , відсутні підстави для визнання за [PERSON] право власності на 1/48 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та визнання за [PERSON] право власності на 1/48 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 14.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до розгляду в судове засідання. В поданій до суду заяві предстаниця позивачів адвокат Лаєвська М.Л. просить розглянути справу за відсутності позивачів та представниці позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, після смерті діда позивачів право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] розподілилося наступним чином. [PERSON] , бабуся позивачів, набула право власності на 4/12 частин будинку. [PERSON] , дядько позивачів, набув право власності у порядку спадкування на 1/12 частину зазначеного житлового будинку. [PERSON] , батько позивачів, набув право власності у порядку спадкування на 1/12 частину житлового будинку. Після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , дядько позивачів [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] разом зі дружиною [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина у виді 1/12 частки житлового будинку [ADDRESS] . Дружина померлого [PERSON] та його мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Дружина та мати померлого [PERSON] у рівних частках прийняли спадщину по 1/24 частини. Дружина [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала з ним за однією адресою: [ADDRESS] , станом на час його смерті [INFO] . Мати померлого [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння або управління спадковим майном, оскільки постійно проживала у спадковому будинку [ADDRESS] , у тому числі й у тій частці, на яку за [PERSON] було зареєстровано право власності. Ані дружина, ані мати не реєстрували право власності на отриману після смерті [PERSON] спадщину, а тому до теперішнього часу 1/12 частина будинку за вказаною адресою зареєстрована за [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , син померлої, батько позивачів - [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері. Але, у зв`язку з тим, що право власності на 1/24 частину будинку за [PERSON] не було зареєстровано, вказана частина спадщини не була оформлена, проте відповідно до ст. 549 ЦК УССР, у редакції 1963 року, [PERSON] набув право власності на успадковану частину будинку після смерті матері. Таким чином [PERSON] набув право власності на 11/24 часток житлового будинку [ADDRESS] , з яких: 1/12 (2/24) частин належить у порядку спадкування за законом після смерті батька, відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-368 від 22.03.1968 року; 4/12 (8/24) частин належить у порядку спадкування за законом після смерті матері, відповідно до свідоцтва про право власності № 1-366 від 18.01.1968 року; 1/24 частина належить у порядку спадкування за законом після смерті матері, але не оформлена через відсутність у спадкоємиці реєстрації права власності на вказану частку. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 5/12 часток житлового будинку, отриманих після смерті батьків, та 1/12 частини успадкованої після смерті брата. Спадкоємиця померлого мати позивачів [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на 5/12 часток житлового будинку за №1-1532 від 06.12.2006. Проте, свідоцтво про право на спадщину на 1/24 частку отримано не було, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану частину спадкового майна. Мати позивачів [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері [PERSON] позивачі прийняли спадщину, отримали свідоцтво про право на спадщину на 5/12 часток житлового будинку, по 5/24 часток кожний. Крім того, позивачі успадкували 1/24 частку цього будинку (по 1/48), але право власності на неї оформити не мають можливості. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 04.04.2017 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/12 частку житлового будинку. В обгрунтування якої зазначено, що 1/12 частка житлового будинку по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.01.1968 року, реєстровий номер № 1-368. Станом на час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався. Неможливо встановити наявність чи відсутність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також вказано, що у спадковому будинку станом на час смерті [PERSON] був зареєстрований його рідний брат [PERSON] , що помер [INFO] . У зв`язку з тим, що до оформлення спадщини після смерті [PERSON] застосовуються норми Цивільного кодексу 1963 року, позивачі не є спадкоємцями після смерті дядька, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частину будинку неможливо. Таким чином, частка спадкового майна 1/24 частина житлового будинку [ADDRESS] була успадкована бабусею позивачів [PERSON] після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , але право власності на вказану частину не зареєстровано. У подальшому 1/24 частка була успадкована батьком та матір`ю позивачів, але після їх смерті позивачі не мають можливості зареєструвати право власності на вказану частину спадку через відсутність реєстрації цього права за попередніми власниками. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача Харківської міської ради на те, що позивачі не надають підтвердження прийняття спадщини матір`ю [PERSON] - [PERSON] , а саме фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Натомість особою, яка прийняла спадщину, є [PERSON] дружина спадкодавця, яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем, оскільки мати померлого [PERSON] - [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння, управління спадковим майном, оскільки постійно проживала у спадковому будинку [ADDRESS] , у тому числі й у тій частці, на яку за [PERSON] було зареєстровано право власності, а дружина [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала з ним за однією адресою: [ADDRESS] , станом на час його смерті [INFO] . Відповідно до вимог п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правовідносини з приводу реалізації права на спадкування після смерті регулюються Цивільним Кодексом України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Нормами статей 548, 549,554 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Статтями 529, 530 ЦК УРСР встановлено черги спадкоємців за законом, а саме, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, та

Outcome: approved