Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, вказуючи, що 21 травня 2024 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №221040436. 06 березня 2025 року в. м. Київ сталося ДТП за участю автомобіля ЗАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Тойота (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] .. Згідно постанови Деснянського районного суду м.Києва від 22.04.2025 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного ДТП було завдано майнової шкоди транспортному засобу Тойота (д.р.н. [NUMBER] ). Автомобіль Тойота (д.р.н. [NUMBER] ) було застраховано в страховій компанії ТДВ «Експрес Страхування» за договором КАСКО № 209.24.06776 від 13.09.2024 року, що стало підставою для виплати останнім страхового відшкодування у розмірі 84670,29 грн. На підставі звернення страховика потерпілої особи ТДВ «Експрес Страхування», полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «СК «Уніка» складено страхований акт та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 60433,70 грн., які були перераховані згідно ПІ № 036264 від 12.05.2025 року ( 63633,70 грн. (вартість матеріального збитку) - 3200,00 грн. (франшиза)). На підставі вищевикладеного, просять стягнути з відповідача на їх користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60433,70 грн., судовий збір 3028,00 грн., та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.. Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в прохальній частині позову просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника за наявними матеріалами у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причини неявки суду не повідомив/а.с.75/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 06.03.2025 року о 16 годині 30 хвилин по вул. Кубанської України, 24-А в м. Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Sens», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Toyota RAV 4», д.н.з. [NUMBER] , водієм якого є [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22.04.2025 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП./а.с. 37-38/. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ Sens», д.н.з. [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» 21 травня 2024 року згідно з полісом № 200481823 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі страхового акта/наказу 28323373136/1 виплатило ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування в розмірі 60433,70грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 12.05.2025 року/а.с.9/. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено: «[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування у розмірі 60433,70 грн. за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №221040436 від 21.05.2024 року до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2442,40 гривень. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №2/23 від 02.11.2023 року, додаткову угоду №1 до договору надання правничої допомоги №2/23 від 02.11.2023 року, договір доручення № 1ВНМ на правові (юридичні консультативні) послуги від 01.11.2023 року, додаткову угоду №1 до Договору доручення № 1ВНМ на правові (юридичні консультативні) послуги від 01.11.2023 року, акт (звіт) прийому передачі наданих послуг № 1/37637 від 09.08.2025 року, у зв`язку з чим вказана сума у розмірі 8000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved