Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

06.11.2024р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №2212296 від 14.04.2024 року в розмірі 17250 грн., з яких: 10000грн сума заборгованості за тілом кредиту, 2250 грн сума заборгованості за процентною ставкою 0,75%, 5000 грн сума процентів за понадстрокове користування кредитом. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів. Ухвалою суду від 15 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 05.04.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 24.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) за допомогою веб сайту https://clickcredit.ua уклали договір позики № 2212296 (далі Договір), у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за зниженою процентною ставкою (застосовується у відповідності до умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») 0,75 % на день та процентною ставкою у розмірі 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день; пені у розмірі 2,70%/ день /а.с.10-12/. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. ст. 638, 640, 642 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а також з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» Позичальнику було надіслано одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким остання підписала вказані документи, що підтверджується електронним підписом [PERSON] з одноразовим ідентифікатором 23РkО6 /а.с.27/. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу [PERSON] 10000 грн. кредиту, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес»/ а.с. 29/. Як встановлено вище, виходячи з умов п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору, відповідач мала повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,75 % (а у разі прострочення - за ставкою 2,70%) до кінця строку кредитування, тобто до 13.05.2024р. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте, як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених вище умов Договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати тіла кредиту та процентів у строки, передбачені Договором, належним чином не виконувалися. Таким чином, з розрахунків позивача станом на 17.09.2024 сума заборгованості відповідача за договором № 2212296 від 14.04.2024 року становить 17250 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2250 грн. заборгованість за процентною ставкою 0,75%, 5 000,00 грн. заборгованість за процентною ставкою 2,70% (проценти за понадстрокове користування) /а.с. 33-35/. Разом з тим, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості, слід звернути увагу позивача на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, оскільки право позивача нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилось 14.05.2024 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 14 травня 2024 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п.1.2. Договору проценти це грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. За умовами договору позики № 2212296 від 14.04.2024 року сторони встановили строк кредитування - 30 днів. Даних щодо пролонгації цього Договору матеріали справи не містять (п. 6 Договору). Відповідно до таблиці обчислення вартості кредиту сума процентів за користування кредитом складає 2250 грн. в межах строку кредиту з 14.04.2024 року по 13.05.2024 року. Тому, на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням строку кредитування у 30 днів. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору становить 2250 грн. (10000 грн : 100% х 0,75% х 30 днів = 2250 грн) за період з 14.04.2024 року по 13.05.2024 року. Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 12 250,00 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2250 грн. - заборгованість зі сплати процентів. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у вказаній сумі. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2150 грн 18 коп. Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 0924-1 про надання правничої допомоги від 02.09.2024 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс», акт приймання -передачі наданої правничої допомоги від 21.10.2024 року за договором про надання правничої допомоги №0924-1 від 02 вересня 2024 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності, копію статуту адвокатського об`єднання «Правовий курс», платіжну інструкцію від 24.10.2024 року № 1d4679 про оплату правничої допомоги, відповідно до акту надання послуг № 9 від 21.10.2024 року, на суму 7100 грн /а.с.37-40, 43-44, 47-48, 49, 50, 64/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 5041 грн 71 коп.

Outcome: partial