Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ТОВ "Споживчий\~центр" звернулись до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості у\~сумі 16600\~грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2024\~року між [PERSON] та ТОВ\~"Споживчий\~центр" укладено кредитний договір\~№09.07.2024-100000242,\~шляхом підписання\~Заявки,\~що є\~невід`ємною\~частиною Договору. ТОВ\~"Споживчий центр" виконали зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно умов укладеного договору. [PERSON] зобов`язалася у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8211,60 грн. В обгрунтування зазначив, що відповідач визнає факт укладення договору, факт отримання нею на умовах кредитного договору грошових коштів у розмірі 5000\~грн. та факт не повернення нею кредитних коштів позивачу, проте не погоджується щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами. Позивач не привів умови кредитного договору №09.07.2024-100000242 до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,50% в день у період з 09.07.2024 року до 08.08.2024 року (включно), а також у період 09.08.2024 року до 08.09.2024 року (включно) відповідно до пункту 7 Заявки кредитного договору №09.07.2024-100000242, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. [PERSON] вважає, що умови кредитного договору №09.07.2024-100000242, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними в силу приписів ст.12 ч. 5 Закону України "Про споживче кредитування". З урахуванням нікчемності пункту 7 Заявки кредитного договору № 09.07.2024-100000242, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування", відповідач вважає, що відповідно до положень ст.1048 ч.1, ст.\~1054 ч.ч.1,3 ЦК України проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за період з 09.07.2024 року до 08.09.2024 року (1-й черговий період з 09.07.2024 року до 08.08.2024 року (включно), 2-й черговий період з 09.08.2024 року до 08.09.2024 року (включно)). Згідно розрахунку заборгованості по процентам, виконаного [PERSON] загальна заборгованість за період з 09.07.2024 року до 09.11.2024 року складає 7750 грн. (2325+2325+1500+1600=7750 грн.), однак з цією сумою відповідач не згодна. Відповідач не визнає суми заборгованості по процентам за перший черговий період у розмірі 2325 грн. 00 коп., а також суму заборгованості за другий черговий період, яка також складає 2325 грн. 00 грн. З інформації, опублікованої на офіційному сайті Національного банку України, встановлено, що в 2024 році розмір облікової ставки (% річних) становив: з 14.06.2024 по 12.12.2024 13,0\~%. У зв`язку з тим, що денна процентна ставка в кредитному договорі №09.07.2024-100000242 за перший та другий черговий період встановлена Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування" відповідач вважає за необхідне здійснити контр-розрахунок по відсоткам за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ: за період з 09.07.2024 по 09.09.2024 облікова ставка становить 13,0% та розраховується в наступному порядку: 1) 13,0/366 = 0,036 %; 2) 62 (дні) *0,036 = 2,232%; 3) (5000,00/100) * 2,232 = 111,60 грн. розмір відсотків за користування кредитом за період з 09.07.2024 по 09.09.2024. Враховуючи вищезазначений контр-розрахунок, загальний розмір відсотків за період з 09.07.2024 по 09.11.2024 становить 3211,60\~грн., \~ \~ \~ \~(111,60+1500,00+1600,00=3211,60), що відповідає обліковій ставці НБУ (% річних) та не порушує Закону України "Про споживче кредитування". Кредитний договір №09.07.2024-100000242 був укладений 09.07.2024, тобто після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %, оскільки Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування") поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. В задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача суми неустойки у розмірі 2500\~грн. суду слід відмовити, оскільки згідно положень пункту 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~позичальник звільняється\~від сплати\~неустойки за\~прострочення виконання\~забов`язання. Відповідач не погоджується з нарахуванням заборгованості за комісією, оскільки комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ "Про споживче кредитування". У кредитному договорі №09.07.2024-100000242 не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Відповідач просила позов задовольнити частково та стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 8211,60 грн., яка складається з: 5000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3211,60 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги та зазначив, що ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023. Отже, денна процентна ставка передбачена кредитним договором є застосованою та законною, оскільки кредитний договір 09.07.2024-100000242 був укладений 09.07.2024, п. 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ ''Про споживче кредитування'' передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не зробив власного, а відтак вести мову предметно про конкретні суми не доводиться. Позивач додає картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляла. Щодо комісії зазначив, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ "Споживчий центр" надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був \~ \~ \~ \~ позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ "Споживчий центр" (ТМ\~"ШвидкоГроші"), уникнувши додаткових витрат. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) консультаційні послуги, 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Щодо неустойки зазначив, що Законом України №3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" були\~внесені зміни\~до ЗУ\~"Про\~споживче кредитування",\~зокрема до\~Прикінцевих та\~Перехідних положень.На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений 09.07.2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустокий є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню. Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначив, що пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" на який посилається представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", не може бути застосований під час нарахування відповідачу за кредитним договором № 09.07.2024-100000242 процентів протягом перших двох чергових періодів за процентною ставкою у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, оскільки пункт 7 заявки кредитного договору №09.07.2024-100000242, яким визначено 1.5% процентну ставку є нікчемним враховуючи внесені зміни до статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" і нарахування процентів через неузгодженість між сторонами кредитного договору №09.07.2024-100000242 іншого розміру денної процентної ставки протягом перших двох чергових періодів повинно здійснюватися відповідно до положень ст. 1048 ч. 1 ЦК України, тобто з урахуванням облікової ставки НБУ за період з 09.07.2024 року до 08.09.2024 року (1-й черговий період з 09.07.2024 року до 08.08.2024 року (включно), 2-й черговий період з 09.08.2024 року до 08.09.2024 року (включно)). Відповідачем у відзиві на позовну заяву було здійснено та наведено контр-розрахунок по відсоткам за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ. Відповідач просить суд не брати до уваги пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" щодо не наведення відповідачем у відзиві на позовну заяву власного розрахунку заборгованості по процентам за перший та другий чергові періоди (1-й черговий період з 09.07.2024 року до 08.08.2024 року (включно), 2-й черговий період з 09.08.2024 року до 08.09.2024 року (включно), а також відповідач просить суд не використовувати наведену представником позивача практику Верховного Суду, яка була викладена у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року по справі №367/4970/13-ц, а також у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі № 910/18036/17. Документ із назвою Картка субконто Контрагенти, Договори за 09.07.2024 -09.12.2025 на який посилався представник позивача у відповіді на відзив, не є первинним документом, який би підтверджував отримання [PERSON] кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості у [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно ст.8 ч.5, п.17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ''Про споживче кредитування'' максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Розділом 2 частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України ''Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг'' встановлено, що дія\~пункту 5\~розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Судом встановлено,\~що 09.07.2024\~року між [PERSON] та ТОВ\~"Споживчий\~центр" укладено кредитний договір №09.07.2024-100000242,\~ шляхом підписання Заявки,\~що підписана електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е723, яка є\~невід`ємною частиною\~пропозиції про\~укладення кредитного\~договору (оферти)\~з якою\~позичальник ознайомився 09.07.2024\~року за посиланням. Відповідно умов\~договору ТОВ\~"Споживчий\~центр" надали [PERSON] кредит у сумі 5000\~грн.,\~із процентною\~ставкою 1,5%\~за кожен\~день користування\~кредитом протягом перших двох чергових періодів та 1%\~за кожен\~день користування\~кредитом протягом чергових періодів, наступними за черговими періодами в яких застосовується процентна ставка стандарт, строком на 124 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 450\~грн., комісії за обслуговування 450\~грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, неустойки в розмірі 50\~грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №126-1407 від 14.07.2025 року повідомлено, що відповідно договору №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, 09.07.2024 року успішно перераховано кредитні кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] на суму 5000 грн., номер транзакціїї в системі i.Pay.ua 447609018, призначення платежу: видача за договором кредиту №09.07.2024-100000242. Довідка - розрахунок заборгованості свідчить, що загальна сума заборгованості 16600\~грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 5000\~грн., за процентами 7750\~грн., комісія 450\~грн., неустойка 2500\~грн., додаткова комісія 900\~грн. Детальний розрахунок заборгованості проведений ТОВ "Споживчий\~центр" (картка субконто) за 09.07.2024 09.12.2025 свідчить, що загальна сума заборгованості 14100 грн., тіло кредиту 5000\~грн., процентами 7750\~грн., комісія 450\~грн., додаткова комісія 900\~грн., з 09.07.2024 року по 08.09.2024 року нараховувалися проценти в сумі 75\~грн. за кожен день, з 09.09.2024 року по 09.11.2024 року нараховувалися проценти в сумі 50\~грн. за кожен день. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що сторонами укладено кредитний договір,\~який підписаний\~відповідачем за\~допомогою одноразового\~паролю-ідентифікатора,\~що підтверджено\~належними та\~допустимими доказами та не заперечується відповідачем.\~ Позивачем умови договору виконано та перераховано суму кредиту відповідачу. Даних про\~те,\~що відповідачем\~було повернуто\~позивачу кредитні\~кошти матеріали\~справи не\~містять. У свою чергу відповідач, підписавши договір, добровільно погодилася на визначені у ньому умови, взявши на себе відповідні зобов`язання. Разом із тим, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, проте лише частково, оскільки суд приходить до висновку про часткову\~обґрунтованість вимоги\~заборгованості\~за\~процентами за\~користування\~кредитом\~із розрахунку\~максимального\~розміру\~денної процентної\~ставки,\~виходячи\~із\~положень ст.8\~ч.5\~\~ЗУ ''Про\~споживче\~кредитування'',\~з\~урахуванням пункту\~17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення", зважаючи на те, що кредитний договір\~був укладений\~09.07.2024\~року,\~тобто після\~внесення змін\~до\~ЗУ ''Про\~споживче кредитування'',\~відповідно,\~денна процентна\~ставка у\~відповідності до\~чинного законодавства\~не може\~перевищувати 1\~%, а тому стягненню підлягає заборгованість в сумі 12550 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., за відсотками 6200 грн. (5000\~грн.*1%*124 дні), за комісією 450\~грн., за додатковою комісією 900\~грн. У той же час не є слушними посилання представника відповідача на розрахунок процентів у відповідності до ст.1048 ч.1 ЦК України\~за обліковою ставкою НБУ, а не за умовами договору, які в частині визначення їх розміру, не відповідають ст.8 ч.5 \~ЗУ ''Про споживче\~кредитування'', так як на його думку вони є нікчемними. Так, ст.12 ч.5\~ ЗУ ''Про споживче\~кредитування''\~визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини 1 цієї статті, є нікчемним. Між тим, умови договору, що укладено 09.07.2024 року між сторонами, містять усі складові, що визначені ст.12 ч.1 ЗУ ''Про споживче\~кредитування'', не обмежують права позичальника, а отже не можуть бути визнані нікчемними. Але при їх викладенні в частині визначення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами її розмір не відповідає максимально визначеному розміру денної процентної ставки, встановленої ст.8 ч.5 \~ЗУ ''Про споживче\~кредитування'',\~тобто по\~факту є\~порушенням,\~а не\~обмеженням,\~прав позичальника.\~Таким чином,\~проценти,\~які може\~планувати отримати\~кредитор від\~позичальника при\~належному виконанні\~ним умов\~договору протягом\~усього строку\~кредитування,\~нараховуються у\~розмірі,\~який враховуються\~при обчисленні,\~як реальної\~річної процентної\~ставки,\~так і\~денної процентної\~ставки,\~тобто розмір\~таких процентів\~за користування\~кредитом на\~день при\~належному виконання\~зобов`язань\~повинен не\~бути більшим,\~ніж максимальний\~розмір денної\~процентної ставки,\~встановлений у\~відповідному Законі.\~А отже,\~за положеннями\~ст.1048\~ч.1\~ ЦК України\~у позивача, як кредитора є право на отримання від позичальника процентів, нарахування яких передбачено умовами укладеного договору, але за розміром, що встановлений у законі, тобто не більше ніж 1% на день. Тому підстав для розрахунку процентів за обліковою ставкою НБУ не має, так як умовами договору та законом визначено порядок їх нарахування та максимально можливий розмір. Щодо стягнення комісії, суд звертає увагу, що умовами договору кредитної лінії передбачено сплату відповідачем комісії за надання кредиту та додаткової комісії, яку позичальник зобов`язується сплатити на умовах визначених у договорі, а тому позивачем доведено правомірність нарахування комісії за кредитним договором. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою, то згідно положень пункту 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~позичальник звільняється\~від сплати\~неустойки за\~прострочення виконання\~забов`язання, а тому неустойка стягненню не підлягає. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial