Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

До Основ`янського районного суду м. Харкова звернулася позивач [PERSON] через свого представника адвоката Петренко Н.О. до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа: [PERSON] про скасування арешту майна, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2553197. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником зазначеної квартири є її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори. Після звернення до нотаріуса їй стало відомо про існування арешту накладеного на цю квартиру в результаті чого не виявляється можливим оформити спадщину на майно після смерті чоловіка. Як вбачається з відповіді КП «Харківське МБТІ» Харківської міської ради від 28.03.2025 р. на квартиру за адресою: [ADDRESS] було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 19 липня 2005 року. Арешт накладено на майно [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення суду на користь АППБ «Аваль». Сам [PERSON] ніколи не був ні власником, ні співвласником вказаної квартири. В Основ`янсько-Слобідському відділі державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає виконавчих проваджень щодо [PERSON] (відповідь від 07.05.2025 р.) Позивачка [PERSON] позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися даним майном на свій розсуд, а тому вважає, що вказаний арешт повинен бути скасований. У зв`язку з викладеним позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд позову за їх відсутності. Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» Пасечник Ю.А. в судове засідання не з`явилася, в направленому на адресу суду відзиві від 12.09.2025, не заперечувала проти визнання позовних вимог [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ. Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № [NUMBER] , виданого 24.11.2004 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного Управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується Довідкою про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права та об`єкти нерухомого майна №1155535, виданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.02.2025 заявнику [PERSON] на запит Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори. Чоловік позивачки [PERSON] , що був співвласником квартири, помер [INFO] . Після смерті [PERSON] за відповідною заявою позивачки Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №84П/2024, однак за результатами розгляду документів та відомостей державних реєстрів, стало відомо про існування арешту накладеного на цю квартиру в результаті чого не виявляється можливим оформити спадщину на майно після смерті чоловіка. Як вбачається з відповіді КП «Харківське МБТІ» Харківської міської ради від 28.03.2025 р. на квартиру за адресою: [ADDRESS] було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 19 липня 2005 року. Арешт накладено на майно [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення суду на користь АППБ «Аваль». Накладення арешту підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2025 року. Як вбачається з офіційного сайту відповідача, у 2006 році Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» перейменовано на відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому на акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Згідно відповіді Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.05.2025 р. за №70629 та відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2025 за №62971 щодо [PERSON] немає виконавчих проваджень та в архівах такі виконавчі провадження також відсутні. Крім того, позивачка по справі не мала правового статусу боржника за виконавчим провадженням в межах якого було накладено арешт на майно. Боржник у даній справі [PERSON] ніколи не був ні власником, ні співвласником вказаної квартири. Відповідно до п.9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутися лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Пунктом 1 ч.2 ст. 27 цього закону передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved