Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

12 серпня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Єрмоленко Анна Володимирівна, до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком. За змістом позовних вимог стверджується, що у сторін спору є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Батьківство позивача щодо сина встановлено згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року по справі № 2/381/4/18, що набрало законної сили. Згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2024 року по справі № 2/381/3/24, визначено місце проживання дитини [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Рішення набрало законної сили. Позивач стверджує, що одноосібно виховує, забезпечує та опікується сином, натомість, матір дитини фактично самоусунулась від виконання своїх материнських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. За таких обставин існує потреба встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком дитини, і зазначене необхідне для можливості реєстрації дитини за адресою проживання батька та подальшого отримання батьком відстрочки від проходження військової служби. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 серпня 2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 32). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 39-39, зворот). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначеного справу до розгляду в судовому засіданні по суті. 11 грудня 2025 року в судовому засіданні в режимі відео конференції приймала участь представниця позивача Позивач та відповідачка, будучи повідомленими належним чином про час і дату проведення судового засідання для участі не з`явились. Причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не заявили. При цьому, конверт, відправлений на адресу реєстрації відповідачки, повернувся із відмуткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, в силу приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду справи. За відсутності заперечень представниці позивача, суд у відповідності до приписів статі 280 ЦПК України, розглядає справу за правилами заочного розгляду. В судовому засіданні представниця позивача заявлені позовні вимоги підтримала, додатково підтвердила, що з 2018 року дитина проживає за батьком та знаходиться на повному його утриманні. Матір не виконує своїх батьківських обов`язків, матеріально не допомагає. Причиною такої поведінки матері, вірогідно, є наявність інших чотирьох чи п`яти дітей, і на всіх уваги не вистачає. На уточнюючі питання суду, представниця позивача повідомила, що позивач не звертався до органів опіки та піклування для врегулювання ситуації з поведінкою матері дитини, позивач також не звертався з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини з матері. Представниця позивача додатково повідомила, що позивач звертався до Фастівського міськрайонного суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її сина [PERSON] . Рішенням суду в цивільній справі № 381/191/25 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішення оскаржено в апеляційному порядку. Представниця позивача додатково пояснила, що позивач не призваний на військову службу, має оформлену відстрочку. При цьому, документів, які б свідчили про надання відстрочки до матеріалів справи не надано. Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення. У відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення було відкладеним до 19 грудня 2025 року до 09 години 30 хвилин. Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Так, судом встановлено, що у сторін спору є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Батьківство позивача щодо сина встановлено згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року по справі № 2/381/4/18, що набрало законної сили. Згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2024 року по справі № 2/381/3/24, визначено місце проживання дитини [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Рішення набрало законної сили. Позивачем надані докази того, що син проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, а позивач здійснює обов`язки щодо організації утримання та лікування сина, його виховання та навчання. Дитина проживає та зареєстрована за місцем проживання позивача, у належній позивачу на праві власності нерухомості. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами копією договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 06 жовтня 2005 року, відповіддю на адвокатський запит № 294/01-05 від 18 грудня 2024 року від КП «Первомайський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, довідкою Чаусівської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області від 11 липня 2024 року № 01-20/86, витягом № 611/1-2 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, довідкою-характеристикою від 05 серпня 2025 року, посвідченою старостою Кам`янобалківського старостинського округу, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17 лютого 2025 року (а. с. 13-14, 16, 18, 21). Судом не встановлено обставин, які б свідчили про проживання дитини разом із матір`ю, виконання нею її батьківських обов`язків чи наявності в неї перешкод у спілкуванні з дитиною, її утриманні та вихованні. Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини урегульовані наступними правовими нормами. Так, згідно приписів статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів частини 1 статті 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 18 СК України, способами захисту\~сімейних прав\~та інтересів,\~зокрема,\~є встановлення правовідношення. Згідно приписів частини 1 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно приписів частини 1-4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки\~зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно приписів частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема, визнання права. Згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З огляду на встановлені обставини справи та правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, суд вважає, що поза розумним сумнівом встановлені обставини щодо самостійного виховання і утримання позивачем [PERSON] свого неповнолітнього сина [PERSON] . Судом не вставлено обставин, які б свідчили про участь матері у вихованні та утриманні дитини, спільного сина сторін спору, чи наявності об`єктивних перешкод у виконанні батьківських обов`язків як-то, наявність хвороби, суперечки із батьком дитини щодо її участі у вихованні дитини та ін. Суд вважає, що встановлення відповідного факту сприятиме усуненню правової невизначеності та юридично підтвердить одноосібну реалізацію батьком своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Суд вважає, що застосування вказаного в позовній заяві способу захисту права відповідає пункту 1 частини 2 статті 18 СК України і є, за своєю правовою природою, встановленням правовідношення. Крім того, визнання факту одноосібного виховання додатково розглядається, як визнання відповідних прав батька, що відповідає положенням пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України. Далі, суд наголошує, що вирішує виключно цивільно-правовий спір, який виник у сфері сімейних відносин між позивачем і відповідачкою та не надає жодної правої оцінки наявності відповідних прав та обов`язків позивача, як учасника публічно-правових відносин щодо проходження ним військової служби, як і не вирішує питання наявності у позивача, як військовозобов`язаного, права на відстрочку від призову на військову службу, так як вирішення відповідного питання віднесено до сфери повноважень службових осіб підрозділів ТЦК та СП. У зв`язку із задоволенням позову, суд,

Outcome: approved