Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб 14.07.1988. Від цього шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися, вони припинилися внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Повністю припинено ведення спільного господарства та спільне проживання. Намірів зберегти шлюб не мають, однак відповідач не згідний розірвати шлюб через органи ДРАЦС. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обтавини. Корсунь-Шевченківським райвідділом ЗАГС Черкаської області 14.07.1988 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 78. Цей факт підтверджується свідоцтвом про уладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14.07.1988. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З матеріалів позовної заяви вбачається, що на даний час між сторонами відсутні спори про поділ майна та що відповідач від розірвання шлюбу через органи РАЦС відмовляється. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечень до суду не подав. Суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору під час подачі до суду позовної заяви. За таких обставин судовий збір стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved