Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01 червня 2017 року по 01 квітня 2024 року та постачання гарячої води за період з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2024 року у розмірі 48 780,45 грн, з яких: заборгованість з централізованого опалення становить - 10 581,57 грн, заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання - 38 198,88 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 11 203,63 грн, 3 (три) % річних у розмірі 3 332,79 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачами за вказаною адресою є [PERSON] , [PERSON] 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Фактом приєднання споживачів до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. 23 липня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Євро-Реконструкція» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, як зі співвласником квартири. 07 квітня 2023 року [PERSON] , як власник квартири, подала до ТОВ «Євро-Реконструкція» заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води типових договорів. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідач до 07 квітня 2023 року споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак, на них покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті послуги. Водночас, з червня 2017 року відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року - за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого станом на 01 квітня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 48 780,45 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 10 581,57 грн, заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 38 198,88 грн. Також, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Арапіній Н.Є. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки. Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва Коровича О.С. від 27 березня 2025 року № 441 щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року, справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. 01 квітня 2025 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року справу прийнято до провадження судді Хромової О.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк відповідачі [PERSON] відзив на позов не подав, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, що направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, отримав особисто 18 травня 2024 року, про що свідчить інформація про поштове відправлення № 0600266483497 з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3». Конверт з копією ухвали від 02 квітня 2025 року відповідач [PERSON] отримав засобами поштового зв`язку 30 квітня 2025 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. У встановлений судом строк відповідачі [PERSON] відзив на позов не подала, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, що направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про причини повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Водночас, конверт з копією ухвали від 02 квітня 2025 року відповідач [PERSON] отримала засобами поштового зв`язку 30 квітня 2025 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 році у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved