Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає про те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у подружжя народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Усі вони разом з відповідачем зареєстровані у будинку за адресом: [ADDRESS] , однак там не проживають, оскільки в Яворівському районому суді Львівської області перебуває на розгляді справа про поділ майна подружжя, де предметом спору є зокрема зазначений будинок. Діти проживають із позивачем та перебувають на її повному утриманні у [ADDRESS] . Так, згідно з судового наказу від 02.02.2023 у справі № 944/6390/22 відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі частки всіх видів заробітку щомісячно, що складає 7221,0 грн., однак дана сума є недостатньою для належного утримання трьох дітей. Позивач витрачає усі зароблені кошти на утримання дітей та їх розвиток, в цей час коли відповідач надає мінімальні кошти на їх розвиток. Водночас, він часто перебуває за межами України, має постійне місце праці і достойний дохід в розмірі 1600 євро. А тому, позивач змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання спільних дітей, а саме вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на її користь по 5000,0 грн на кожну дитину до їх повноліття. Ухвалою судді від 14.01.2025\~позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 25.04.2025 [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ще до розірвання шлюбу між сторонами Яворівським районним судом Львівської області було видано судовий наказ від 02.02.2023 по справі №944/6390/22, згідно якого з нього стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних трьох дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. На виконання судового рішення ним сплачуються аліменти виходячи з розміру середньої заробітної плати по Яворівському районі, оскільки він офіційно не був працевлаштований, однак на даний час працює на посаді водія автотранспортних засобів ФОП [PERSON] з посадовим окладом 8400 гривень в місяць. Так, фактично даним позовом [PERSON] з підстави зміни способу стягнення присуджених аліментів (з аліментів у частці від заробітку (доходу) та аліменти в твердій грошовій сумі) заявляє позовну вимогу про збільшення з розміру аліментів, про що вказує в назві позовної заяви. Разом з тим, наведені в позовній заяві підстави звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, не відповідає дійсності та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами і фактично дохід [PERSON] в розмірі 1600 євро є припущеннями позивачки. Відповідачем сплачуються за судовим наказом аліменти на утримання трьох дітей 7221 грн. Крім того, він надає додаткові готівкові кошти дітям під час побачень з ними, а також на їх прохання на інші потреби (придбання мобільних телефонів, планшетів, поповнення рахунку та інше). За таких обставин, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, відсутності обставин покращення матеріального стану, зміни сімейного стану позивачки, погіршення стану її здоров`я, відсутні законодавчо визначені підстави для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити з підстав та мотивів, які в ньому наведені. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки заявлені вимоги є необґрунтованими. Судом 10.12.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення у зв`язку із складністю справи, його складення та проголошення відкладено; проголошення судового рішення призначено на 22.12.2025. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд по суті встановив. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20.11.2023 у справі №944/5064/23 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають троє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З долученого позивачем копії акта про фактичне проживання особи від 18.12.2024 встановлено, що за адресом [ADDRESS] проживають [PERSON] та її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області № №944/6390/22 від 02.02.2023 вирішено стягувати щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви -\~21.12.2022. Також при вирішенні спору, суд враховує надані стороною відповідача довідки ФОП [PERSON] про доходи [PERSON] , за якими сума доходу останнього за період березень квітень 2025 року складала 12800,0 грн, за червень-серпень 2025 року - 36425,76 грн. Згідно з розрахунку заборгованості по аліментах ВП №71165246, за яким сума аліментів, яка підлягаю стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] становить 7221,0 грн щомісячно. Боржником за період січня 2023 по квітень 2025 сплачено 207661,46 грн. Переплата становить 1223,96 грн. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). При прийнятті рішення у справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, а також, його позицію про те, що він не відмовляється від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей. Крім того, відсутні відомості про те, що з нього проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами на користь інших утриманців. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Аналогічна за змістом норма наведена у частині першій статті 4 ЦПК України. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, зміна правовідношення (пункт сьомий частини другої статті 18 СК України). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 51 Конституції України встановлює обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша-третя статті 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України). При цьому конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків (див. постанову Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року в справі №\~686/28590/23). Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №\~759/10277/18\~(провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2025 року становить 3 196,00 гривень. Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своїх дітей. До того ж, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання спільних дітей. Суд приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що він бере участь в утриманні дітей та здійснював сплату аліментів за судовим наказом у визначеному розмірі. Разом з тим, слід зазначити про те, що надання додаткових готівкових коштів дітям під час побачень з ними було здійснено відповідачем добровільно, між учасниками справи договір про сплату аліментів на дітей не укладався, такі дії не було здійснено відповідачем в рахунок сплати аліментів. Водночас, суд звертає увагу, що в разі можливості, бажання, необхідності кожен із батьків, зокрема і відповідач, вправі матеріально допомагати дітям як у грошовій формі, так і натуральній (придбання одягу, речей, іграшок, тощо) понад розмір аліментних платежів, які визначені судовим рішенням. Також, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, зокрема, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За таких обставин, які згідно ст. 182 СК України, враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3200,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови ПленумуВерховного судуУкраїни №3від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на наведенев вище, оскільки позовні вимоги задоволенні частково, що становить 64 % заявлених позовних вимог, тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 775,17 грн. На підставі викладеного, ст. 104, 112, 182, 183 СК України,

Outcome: partial