Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3075028405 від 27 жовтня 2020 року в сумі 95731,94 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 82558,79 грн., та судові витрати . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3075028405 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Умови договору викладені в Паспорті кредиту. Відповідно до умов паспорту кредиту №5028405 та Кредитного договору від 27 жовтня 2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту -57945,38 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти- 2,59% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №171221 від 17.12.2021. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №№171221 від 17.12.2021року позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 3075028405 від 27 жовтня 2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 01.05.2024 року має заборгованість в сумі 82558,79 грн. яку добровільно не погашає, зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України та відзиву на позов, відповідачем суду не подано. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3075028405, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 57945,38 грн. на 36 місяців (пункт 1.2). Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом: річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти- 2,59% від суми кредиту та порядок повернення кредиту здійснювати на умовах передбачених в графіку платежів. Всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та з якими позичальник ознайомилася підписавши цей договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримала. Кредитний договір підписано позичальником власноручно. Набуття права вимоги до відповідача підтверджується наступним. 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 171221. Відповідно до пункту 2.2 якого сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору про відступлення права вимоги №171221 від 17 грудня 2021 року АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3075028405 від 27 жовтня 2020 року в загальному розмірі 82558,79 грн. з яких: 52501,81 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8,91 грн. сума нарахованих процентів річних, 30048,07 грн. сума нарахованих за щомісячними відсотками. 10 червня 2025 року АТ «Таскомбанк»» надіслало відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останньою було залишено без належного реагування. Згідно розрахунку по кредитному договору станом на 01.05.2025 року позивач просить стягнути з відповідача 82558,79 грн. з яких: 52501,81 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8,91 грн. сума нарахованих процентів річних, 30048,07 грн. сума нарахованих за щомісячними відсотками . На думку суду, надані позивачем платіжні документи (платіжні інструкції, витяги з реєстрів, бухгалтерська довідка) та виписки з особового рахунку позичальника, у своїй сукупності підтверджують як обставини видачі кредиту відповідачу та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку позивача, не спростовані будь-яким контр розрахунком відповідача. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, позивач АТ «Таскомбанк», будучи правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у встановленому кредитному договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах у відповідності також до Паспорту кредиту, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 82558,79 грн. Суд звертає увагу, що подані документи слугують достатніми та допустимими доказами факту виконання банком свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. На підтвердження укладення договору про відступлення права вимоги №171221 від 17.12.2021року позивачем надано реєстр прав вимоги, які підписані фактором та клієнтом, а також меморіальний ордер про перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги. Отже, вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за Кредитним договором № №3075028405 від 27 жовтня 2020 року. З врахуванням наведеного, суд вважає вимоги ТОВ «Таскомбанк» та такими, що підлягають до задоволення . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, оплата яких в сумі 2422,40 грн. доводиться наявним в матеріалах справи платіжною інструкцією №2162663255 від 12 серпня 2025 року. На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України,

Outcome: approved