Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

19.09.2025 року директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я. через систему «Електронний суд» подано відповідну позовну заяву. В позовній заяві, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 3161875 від 16.12.2021 року в розмірі 7192,50 грн. та кредитним договором № 92786 від 21.12.2021 року в розмрі 8851,14 грн. та судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та втрати на професійну правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладений кредитний договір № 3161875, за умовами якого останній отримав 2100 грн 00 коп., зі встановленою процентною ставкою - 1.25 % від фактичного залишку кредиту. Кредитний договір укладено в електронній формі. Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь позивача право вимоги за кредитним договором № 5159785 від 04.01.2022. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача за договором № 3161875 від 16.12.2021 в сумі 7192,50 грн, з яких: 2100,00 грн. -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 4882,50 грн.-заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 210,00 грн. - заборгованість за комісіями. Також, 21.12.2021 між ТОВ" ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено Договір № 92786 за умовами якого товариство зобов`язувалося надати клієнту фінансовий кредит строком на 900 днів. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Договором. 28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 92786. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача за договором № 92786 від 21.12.2021 в сумі 8851,14 грн, з яких: 6939,94 грн. -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1810,20 грн. -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 101,00 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи наведене, оскільки відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором № 92786 від 21.12.2021 в розмірі 8851,14 грн., та кредитним договором № 3161875 від 16.12.2021 в розмірі 7192,50 грн. просить стягнути з відповідачеи на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зазначену суму, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. У судове засідання представник позивача не прибув, просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву про визнання позову. Також просила розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та зменшити розмір витрат на правничу допомогу заявлених до стягнення позивачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.12.2021 між ТОВ" ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір № 92786. Згідно Договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Підписавши цей кредитний договір Позичальник засвідчив, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною Договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення. Договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана Позичальником або є йому незрозумілою, Позичальник повинен був відмовитись від підписання цієї індивідуальної частини Договору. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 8000,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.3 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 430.00 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 900 днів. Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 28.01.2025 було укладено договір факторингу № 28012025 відповідно до якого ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 92786.Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 92786 від 21.12.2021 в сумі 8851,14 грн, з яких: 6939,94 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1810,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 101,00 грн. - заборгованість за комісіями. Також, 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит №3161875, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надає відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 2100,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок, загальним строком на 30 днів до 16.12.2021; комісія за надання кредиту 210,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту; проценти за користування кредитом - 787,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. [PERSON] була ідентифікована за допомогою одноразового ідентифікатором R68139, надісланого на номер телефону [NUMBER] Відповідно до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, укладеного між ТОВ"МІЛОАН" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", Реєстру боржників для друку до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7192,50 коп. з яких: 2100,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 4882,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 210,00 грн. - заборгованість за комісіями. За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст.611ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннямист. 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості Суд, дослідивши надані позивачем докази, прийшов до висновку, що у відповідачки [PERSON] існує обов`язок перед позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 92786 від 16.12.2021 року та договором № 3161875 від 16.12.2021 року. Оскільки на час розгляду справи судом відповідачка не надала даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав її звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» щодо стягнення з відповідачки заборгованості за вказаними вище кредитними договорами № 92786 від 16.12.2021 року та № 3161875 від 16.12.2021 року. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідачкою заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, вказувала, що справа є малозначною та нескладною, та нею визнані вимоги щодо стягнення заборгованості в повному обсязі. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 позивачем було укладено з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІССТАНС» 02.07.2024. Із заявки на надання юридичної допомоги № 915 від 01.08.2025 та акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 убачається, що надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви становить 9000,00 грн. Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, суд виходить з того, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. У провадженні адвоката перебуває значна кількість аналогічних справ, тобто вони є типовими. Ціна позову складає лише 16043,64 грн. Фактично адвокатом складено лише один процесуальний документ у справі, що не є великим за обсягом та складним за змістом. З урахуванням категорії справи їх складання не потребує від професійного адвоката значної кількості часу і зусиль. У судових засіданнях адвокат участі не брав, справу розглянуто без участі сторін. Окрім того у витязі з акту № 17 про надавання юридичної допомоги вбачається пункт про складання позовної заяви, 2 години, вартість одиниці виміру 3000,00 грн., ціна 6000,00 грн., у той же час з прас-листу АО «Лігал Ассістнс» вбачається, що вартість послуги з складання позовної заяви у годину від 1500,00 грн., а не 3000,00 грн., як зазначено у витязі. Отже, враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідачки на користь товариства в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі задоволенні позовних, суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідачкою заявлено клопотання про надання розстрочки сплати заборгованості за рішенням на строк 12 місяців, визначивши періоди та обсяг грошових коштів, які слід сплатити боржником на користь стягувача частками з моменту набрання рішенням законної сили, а саме рівними частинами по 1336,97 гривень щомісяця протягом 12 місяців з моменту набрання рішенням законної сили. Оцінюючи доводи відповідачки щодо встановлення їй розстрочки у виконанні майбутнього рішення, суд зазначає наступне. Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Як вбачається з поданої відповідачкою заяви, що одночасне утримання даної суми поставить відповідачку у скрутне матеріальне становище. Судом досліджено довідку про доходи з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 01.01.2024 по 01.10.2025 року, розмір доходу є недостатнім для погашення суми заборгованості єдиним платежем та дохід є невеликим, що на думку суду дійсно не надає можливості відповідачці сплатити суму заборгованості одним внеском. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачкою за укладеним кредитним договором, суд вважає за можливе задовольнити подану заяву щодо надання розстрочки у виконанні рішення суду на строк 12 місяців На підставі викладеного,

Outcome: approved