Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] , через свого представника адвоката Губську Христину Юріївну, звернулася до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Одеси, стрільця 3-го стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , військовослужбовця Збройних Сил України померлим від дня вірогідної смерті - [INFO] на території, на якій введено воєнний стан під час безпосередньої участі в бойових діях, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації біля п.п. с. Роботине, Токмацької територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Датою смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , вважати [INFO] . Місцем смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , вважати місто с. Роботине, Токмацької територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Свою заяву мотивувала тим, що [PERSON] є чоловіком заявниці - [PERSON] , який був призваний на військову службу за мобілізацією та відповідно до Наказу командира ВЧ [NUMBER] №251 від 03.09.2024 з 03 вересня 2024 року призначеним на посаду стрільця 3 стрілецького відділення стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] (копія наказу додається). 02 жовтня 2024 року сповіщенням №С3/18933 родині було повідомлено, що солдат [PERSON] , стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] , зник безвісти 30 вересня 2024 року під час участі в бойових діях в районі п.п. с. Роботине, Пологівського району Запорізької області. Відповідно інших документів, отриманих родиною у 2025 році, стало відомо наступнє. Наказом командира ВЧ [NUMBER] №3368 від 07.10.2024 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] . Зі змісту Витягу із журналу ведення бойових дій стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] інвентарний №567/79/197 дск від 30.09.2024 вбачається, що 30.09.2024 в ході виконання бойового завдання на підставі бойового розпорядження командира стрілецького батальойну в/ч [NUMBER] N2580/79/552 від 28.09.2024 група військовослужбовців стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] , у складі солдата [PERSON] , позивний [PERSON], солдата [PERSON] , позивний [PERSON], рухалась від ВП №1.5 (МОЛДОВА/05-04) по дорозі вздовж лісосмуги «МОЛДОВА». В районі ор. Млд/00 (361/1...) група була виявлена аеророзвідкою противника. Близько 23:34, 30.09.2024 противник здійснив 1 скид невідомого вибухового пристрою з БПЛА (2 вибухових предмета) по вищезазначеній групі в районі ор. Млд/00 (36ТУТ...), в результаті солдат [PERSON] зник безвісти, звязок з зазначеним військовослужбовцем втрачено. Солдат [PERSON] , позивний [PERSON], зайняв укриття в районі ор. Млд/00 (36ТУТ...), зв`язок не втрачено, стан стабільний, без поранень. Близько 23:48, 30.09.2024 противник здійснив повторний скид невідомого вибухового пристрою (1 вибуховий предмет) по солдату [PERSON] , позивний [PERSON], який орієнтовно перебував в районі ор. Млд/00 (36Т?Т...), в результаті солдат [PERSON] отримав поранення несумісні з життям. Відповідно до акту службового розслідування, в ході службового розслідування з пояснень вцілілого солдата [PERSON] стало також відомо, що він разом з солдатом [PERSON] 30 вересня 2024 року близько 23 години 00 хвилин почали вихід на визначену бойову позицію з позиції суміжного підрозділу. Близько 23 години 34 хвилини по військовослужбовцям ворогом скинуто з БПЛА два вибухові предмети. За свідченням солдата [PERSON] , скид відбувся неподалік солдата [PERSON] , в результаті чого, солдат [PERSON] отримав важкі поранення. Солдат [PERSON] намагався відтягнути пораненого солдата [PERSON] від місця ураження в напрямку позиції, але через інтенсивність ворожих дронів, які перебували над військовослужбовцями, дотягнути військовослужбовця не вдалося. Солдат [PERSON] крикнув солдату [PERSON] , щоб той по можливості відповзав від епіцентру ураження, після чого добіг до позиції, відтягуючи на себе ворожі дрони. Орієнтовно за 15 хв по місцю, де перебував солдат [PERSON] , ворогом повторно здійснено скид вибухового пристрою, в результаті чого солдат [PERSON] отримав поранення несумісні з життям. Солдат [PERSON] при цьому продовжив перебувати в укритті на зв зв`язку з КСП батальйону, очікуючи на підкріплення. У подальшому, вночі 01 жовтня 2024 року на позицію до солдата [PERSON] зайшов солдат [PERSON] , з яким солдат [PERSON] продовжив несення бойового чергування. 09 жовтня 2024 року близько 16 год 30 хв солдат [PERSON] отримав поранення внаслідок скидів ворогом вибухових пристроїв по військовослужбовцям. 11 жовтня 2024 року близько 02 год. 00 хв солдат [PERSON] спільно із солдатом [PERSON] вийшли з позиції, після чого солдата [PERSON] було евакуйовано до стабілізаційного пункту та направлено на подальшу госпіталізацію. На сьогодні, солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти. У зв`язку з великою інтенсивністю ворожих артилерійських і мінометних обстрілів місцевості, евакуацію провести неможливо. У ході виконання бойового завдання 09 та 10 жовтня 2024 року солдат [PERSON] отримав поранення: вибухова травма, вогнепальне осколкове поранення 2-го пальця правої кістки, вогнепальне осколкове поранення в/з лівого передпліччя. Множинні вогнепальні осколкові поранення с/з обох гомілок. Множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя, що підтверджується первинною медичною карткою (форма 100) №№ 1 від 11 жовтня 2024 року. Командир розвідувального взводу стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] 30 вересня 2024 року перебував на КСП батальйону та спостерігав за подіями на полі бою за допомогою відеоспостереження з БПЛА. У своїх поясненнях він підтвердив хід та обставини подій, що передували зникнення безвісти солдата [PERSON] . За попередньою інформацією солдат [PERSON] загинув внаслідок отриманих травм. Відповідно до наказу командира ВЧ [NUMBER] від 05 листопада 2024 року №3939 «Про результати службового розслідування», військовослужбовця стрільця 3 стрілецького відділення стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] вирішено вважати зниклим безвісті 30 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі північно-східніше населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника окупаційних військ РФ. Відомості про самовільне залишення частини, добровільну здачу чи захоплення в полон, дезерстирство під час несення служби не підтвердилися. Зникнення безвісті [PERSON] визнано пов`язаним із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. 03 жовтня 2024 року до ЄРДР за реєстраційним №12024162510001392 було внесено кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250923-4441 від 23 вересня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 15 листопада 2024 року. Відповідно до довідки від 21 березня 2025 року №1056/1789, виданої заявниці командиром ВЧ [NUMBER] , солдат [PERSON] дійсно в період з 28.09.2024 по 30.09.2024 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в с. Роботине, Токмацької територіальної громади Пологівського району Запорізької області. 14.10.2025 Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при СБУ повідомив, що під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались. Заявниця бажає увіковічити пам`ять свого загиблого чоловіка, який загинув під час виконання ним обов`язків військової служби та захисту Батьківщини. Оголошення чоловіка померлим заявниці також необхідне для оформлення спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Від оголошення померлим чоловіка залежать виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявниці як члена сім`ї загиблого військовослужбовця тобто має індивідуальний характер. Ухвалою судді від 07.11.2025 року по справі було відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку окремого провадження. Представник заявниці адвокат Батуріна Г.О. у судовому засіданні заяву підтримала та просить задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 10.12.2025 року надав суду заяву, в якій, просила розглянути справу без участі представника відділу, заяву просить вирішити на розсуд суду. Представник заінтересованої особи в особі військової частини [NUMBER] до суду не з`явився, про слухання справи сповіщений, причину неявки суду не повідомив, поштове повідомлення Укрпошти повернуто на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи, надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиці. У зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією та відповідно до Наказу командира ВЧ [NUMBER] №251 від 03.09.2024 3. 03 вересня 2024 року призначеним на посаду стрільця 3 стрілецького відділення стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] . Згідно зі сповіщенням від 02 жовтня 2024 року №С3/18933 родині було повідомлено, що солдат [PERSON] , стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] , зник безвісти 30 вересня 2024 року під час участі в бойових діях в районі населеного пункту Роботине, Пологівського району Запорізької області. Відповідно до наказу командира ВЧ [NUMBER] від 05 листопада 2024 року №3939 «Про результати службового розслідування», військовослужбовця стрільця 3 стрілецького відділення стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] вирішено вважати зниклим безвісті 30 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі північно-східніше населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника окупаційних військ РФ. Відомості про самовільне залишення частини, добровільну здачу чи захоплення в полон, дезерстирство під час несення служби не підтвердилися. Зникнення безвісті [PERSON] визнано пов`язаним із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. (копія додається). 03 жовтня 2024 року до ЄРДР за реєстраційним. №12024162510001392 було внесено кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України (копія додається). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250923-4441 від 23 вересня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 15 листопада 2024 року. Відповідно до довідки від 21 березня 2025 року №1056/1789, виданої заявниці командиром ВЧ [NUMBER] , солдат [PERSON] дійсно в період з 28.09.2024 по 30.09.2024 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи с. Роботние, Токмацької територіальної громади Пологівського району Запорізької області. 14.10.2025 Об`єднаний центр 3 та звільнення координації пошуку військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при СБУ повідомив, що під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались. Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження справи, визначений у частині 2 ст. 293 ЦПК та такими серед інших є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підтвердження вимог заявниця посилалася на тікі докази: копії паспортівгромадян України [PERSON] та [PERSON] , копії довідки РНОКПП [PERSON] та [PERSON] , копію витягу з реєстру територіальної громади, копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копію довідки в/ч [NUMBER] від 26.03.2025 №1106/1789, лист-сповіщення сім`ї від 02.10.2024 №сз/ [NUMBER] , копію довідки від 21.03.2025 №1056/1789, копію акту службового розслідування, копію наказу в/ч [NUMBER] , копію витягу в/ч [NUMBER] від 03.09.2024 №251, копію військового квитка серії [NUMBER] , копію заяви від 15.10.2024, копію відповіді на звернення від 10.09.2025, копію витягу з реєстру зниклих безвісті №20250923-4441 від 23.09.2025, копії адвокатських запитів, копію відповіді від 08.10.2025 на запит адвоката Губської Х. Згідно з ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Статтею 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1ст. 307 ЦПК України). Відповідно до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналіз зазначених норм Закону свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Згідно з п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо підтверджується той факт, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , загинув, заява є обґрунтованою, доведеною та підтвердженою належними та допустимими доказами, тому наявні підстави для її задоволення. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved