Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представниця позивача [PERSON] [PERSON] по системі «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення графіку побачення та спілкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідачка є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , який народився [INFO] . На даний час, позивач та відповідачка проживають окремо, а малолітня дитина [PERSON] проживає разом з відповідачкою. Незважаючи на те, що позивач є батьком дитини та бажає брати повноцінну участь у його вихованні та спілкуванні, узгодити з відповідачкою про графік та умови побачень з сином добровільно не вдається. Відповідачка перешкоджає вільному спілкуванню позивача з дитиною. Позивач наполягає на тому, що [PERSON] потребує спілкування з обома батьками для його всебічного розвитку та формування особистості. Визначення конкретного графіку побачень є необхідним для захисту прав дитини та позивача на спілкування. Позивач не позбавлений батьківських прав, не перебуває у розшуку, не перебуває у статусі підозрюваного або обвинуваченого у кримінальних провадженнях, не має заборони суду на побачення. Порядок спілкування з дитиною, особливо у ранньому віці не є виключим правом матері. Законодавство України передбачає, що обидва батьки мають рівні права щодо дитини, і в разі розлучення або роздільного проживання батьків, порядок спілкування може бути встановлений за домовленістю між батьками або через суд, з урахуванням найкращих інтересів дитини. Просить суд зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином. Визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення графіку побачення та спілкування наступним чином: Особисті побачення з дитиною у присутності матері, з поступовим розширенням графіку в міру дорослішання: - щотижня, кожен понеділок, середу та п`ятницю з 17:00 до 20:00 за місцем проживання відповідачки або за домовленістю сторін у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною (дитячі майданчики, парки, розвиваючі центри тощо). - кожні перші та треті вихідні місяця: субота та неділя з 10:00 до 19:00 за місцем проживання позивача, а під час годування та сну сина за місцем проживання відповідачки або за домовленістю сторін у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною. Ухвалою суду від 13.08.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 02.09.2025 року до суду від представниці відповідачки надійшов відзив на позов у якому вказано, що жодних об`єктивних доказів того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача із сином суду не надано. Жодних об`єктивних даних про те, що відповідач вчиняє будь які активні дії чи допускає бездіяльність, які б надали можливість констатувати факт спричинення перешкод позивачу справа не містить та до позову позивачем не надано. Окрім цього, також відсутні докази того, що позивач звертався до органу опіки і піклування для вирішення спору з приводу участі у вихованні дитини і цей орган вже приймав певне рішення, яке відповідач не виконує. Жодного разу відповідач [PERSON] не чинила позивачу перешкод у спілкуванні та побаченнях з дитиною, навпаки саме позивач дуже часто взагалі відмовляється від побачень у визначені дні та час, нтереси дитини в нього не в перевазі. А тому в цій частині позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача із сином просить відхилити за недоведеністю. Визначені способи участі у позові позивачем не відповідають інтересам дитини. Дитина, враховуючи її вік, має специфічне вигодовування, дуже прив`язана до матері, прокидається по різному, з 20.00 вже готується до сну і лягає спати, запропонований графік порушить звичні умови життя та розпорядку сина сторін. Крім того, визначення батьку майже всіх вихідних днів на спілкування з дитиною порушить права дитини на спілкування з іншими близькими родичами. Просить Суд взяти до уваги вік дитини (1 рік), специфічне вигодовування та наявність обов`язкового денного сну, а також сильну прив`язаність дитини у такому віці саме до матері, з якою він мешкає та знаходиться безперервно протягом доби. Визначення перебування дитини з батьком за місцем його мешкання протягом цілого дня з 10.00 до 19.00 і тривала розлука з матір`ю - можуть стати психотравмуючим фактором та негативно вплинути на емоційний стан дитини, враховуючи його вік. Просить позовну заяву задовольнити частково. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином відмовити. Визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку побачення та спілкування наступним чином: щотижня, кожен понеділок та середу з 16:00 до 19:00 у присутності матері, у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною, які визначаються за домовленістю сторін (дитячі майданчики, парки, розвиваючі центри, тощо), за виключенням днів, коли дитина перебуває на лікуванні (у разі хвороби) чи оздоровленні (відпочинку поза межами міста) разом з матір`ю; кожна перша та третя субота місяця з 13.00 до 18.00 у присутності матері, у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною, які визначаються за домовленістю сторін (дитячі майданчики, парки, розвиваючі центри, тощо), за виключенням часу для годування та сну дитини протягом дня, а також днів, коли дитина перебуває на лікуванні (у разі хвороби) чи оздоровленні (відпочинку поза межами міста) разом з матір`ю; інші дні за домовленістю між матір`ю та батьком. 09.09.2025 року, 11.09.2025 року, 16.09.2025 року до суду від представниці позивача надійшли тотожні за змістом відповіді на відзив у яких вказано, що [PERSON] не заперечує проти визначення запропонованого [PERSON] графіку побачень та спілкування батька із сином [PERSON] . Разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що за відсутності обставин, які свідчили б про небезпеку для дитини з боку батька, та наявності конфлікту між батьками побачення дитини з батьком, який проживає окремо, мають відбуватися без присутності матері. Оскільки такий порядок буде відповідає найкращим інтересам дитини, сприяти формуванню емоційного зв`язку з батьком та зменшенню впливу конфлікту між батьками на дитину. Присутність матері під час зустрічей батька з дитиною може бути передбачена лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини. Просить суд визначити запропонований [PERSON] графік побачень та спілкування батька із сином [PERSON] , [INFO] разом із тим, врахувати висновки ВС стосовно присутності матері під час таких побачень. 29.09.2025 року ухвалою суду здійснена заміна у справі третьої особи Відділ по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради, та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. 10.11.2025 року до суду від третьої особи надійшов висновок про визначення способу участі батька у вихованні дитини, встановлення графіку побачень. Відповідно до висновку, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про способи участі [PERSON] у вихованні сина, а саме порядок побачень: щотижня, кожен понеділок та середу з 16-00 годин до 19-00 годин у присутності матері; кожна перша та третя субота місяця з 15-00 години до 18-00 годин у присутності матері; інші дні за домовленістю між матір`ю та батьком. Ухвалою суду від 26.11.2025 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті. Представниця третьої особи надала заяву у якій просить провести судове засідання, без участі органу опіки та піклування, рішення прийняти в інтересах дитини. Представниця позивача, позивач у судове засідання не з`явилися. Представниця позивача повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомлена, будь яких заяв не надано. Позивач [PERSON] повідомлявся шляхом направлення судової повістки листом рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу відповідача, будь яких заяв не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідачка та представниця відповідачки у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, шляхом доставки електронного документу судової повістки до електронного кабінету. Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви у судовому засіданні, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, враховуючи наявність наданих суду заяв по суті сторін, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. З огляду на малолітній вік [PERSON] [INFO] , його думка з приводу предмету спору, як передбачено положеннями ст. 171 СК України, судом не з`ясовувалась. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 24.04.2024 року у Запорізькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одема), зареєстрували шлюб, актовий запис № 32. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки ОСББ «Січ-62», відповідачка [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] [INFO] . Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради від 19.09.2025 року, під час спілкування з матір`ю дитини з`ясовано, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , залишив родину, коли [PERSON] було лише чотири місяці. Чоловік відновив спілкування з сином та почав цікавитися його життям, коли дитині виповнився рік та коли [PERSON] подала позовну заяву до суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини та себе відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України. Також гр. [PERSON] повідомила, що подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Зі слів жінки, чоловік сплачує аліменти та іноді купує сину підгузки. Вона не заперечує щодо спілкування дитини з батьком, однак [PERSON] не виявляє зацікавленості у взаємодії з сином та приходить переважно тоді, коли йому щось потрібно від [PERSON] . Також з`ясовано, що на даний час малолітній [PERSON] не має місця реєстрації. Через неможливість досягти згоди між батьками щодо реєстрації дитини [PERSON] була змушена звернутися до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю та подальшу його реєстрацію без участі батька. [PERSON] було надано комплекс соціальних послуг у межах компетенції ЗМЦСС, зокрема її поінформовано про діяльність Центру та можливість подальшої співпраці. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивачем суду не надано будь яких доказів того, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, або ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак між сторонами фактично існує спір з приводу способів участі батька у вихованні дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Суд зауважує, що порядок спілкування батька з дитиною, а також його характер та обсяг обумовлюються обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини, а також мають бути враховані права та інтереси усіх зацікавлених осіб. У справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини («Странд Лоббен та інші проти Норвегії», заява № 37283/13, від 30 листопада 2017 року; «Хаддад проти Іспанії», заява № 16572/17, від 18 червня 2019 року). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. При ухваленні рішення суд виходить з того, що найкращі інтереси дитини мають пріоритет над будь-якими іншими міркуваннями, включаючи суперечності між батьками, та що право батька на спілкування з дитиною є його невід`ємним і беззаперечним правом. Судом враховується рівність прав та обов`язків обох батьків у вихованні дитини, активне прагнення батька брати участь у житті дитини, а також відсутність будь-яких належних і достатніх доказів, які б могли виправдовувати обмеження цього права. Судом не встановлено жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною чи обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дитину, вчинення останнім дій, які суперечать інтересам дитини. Згідно з наявними у матеріалах справи доказами - інформації Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради, за поясненнями відповідачки, позивач [PERSON] відновив спілкування з сином та почав цікавитися його життям, коли дитині виповнився рік, сплачує аліменти та іноді купує сину підгузки. А також на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району сторони дійшли згоди з приводу графіку побачень батька з дитиною. За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дитини, стану здоров`я і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд дійшов висновку про можливість визначення способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні шляхом встановлення графіку побачення та спілкування наступним чином: щотижня, кожен понеділок та середу з 16-00 годин до 19-00 годин у присутності матері за домовленістю сторін у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною (дитячі майданчики, парки, розвиваючі центри тощо); кожна перша та третя субота місяця з 15-00 години до 18-00 годин у присутності матері; за домовленістю сторін у місцях, пристосованих для спілкування з дитиною (дитячі майданчики, парки, розвиваючі центри тощо); інші дні за домовленістю між матір`ю та батьком. На думку суду, встановлення саме такого способу участі батька у вихованні дитини буде сприяти забезпеченню справедливої рівноваги між правами дитини та її батьків, не суперечить інтересам та правам дитини на спілкування з обома батьками. Встановлення стосунків та емоційного контакту малолітнього сина з його батьком повинно переважати над міжособистими стосунками батьків. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки визначений спосіб спілкування з дитиною є достатнім та справедливим, в частині духовного та фізичного розвитку, віку, стану здоров`я дитини, відносин між батьками та дитиною. Також суд зауважує, що у майбутньому позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. При цьому, відповідачка не позбавлена можливості, у разі зміни обставин, надання доказів негативного впливу визначеного судом графіку спілкування дитини з батьком на нормальний розвиток дитини, порушення інтересів дитини, звернутися до суду з позовом про зміну встановленого способу участі батька у вихованні сина. Також сторони мають право у добровільному порядку визначити всі питання, пов`язані з вихованням їхньої дитини.

Outcome: partial