Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

15.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (надалі позивач/ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966050267/6, укладеним 08.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФІНАНС" (надалі ТОВ ІНФІНАНС» та [PERSON] , і Договором про надання фінансових послуг №2109935740835, укладеним 09.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (надалі ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» ) та [PERSON] , в загальному розмірі 64605,34грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 16000,00грн. В обґрунтування позову вказано, що 08.04.2021 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір № 0966050267/6. На підставі Заявки-анкети № 3579423 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 (надалі Договір позики). Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір позики. Відповідно до умов Договору позики сторонами погоджено: розмір кредиту 2000.00 грн.; строк дії Договору 3 роки; відсоткова ставка 1.75% за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у ПРАВИЛАХ, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Пропозиція (Оферта) укласти Договір надання позики та надання кредиту згідно Заявки-анкети № 3579423 від 08.04.2021 року підписано Кредитодавцем, а Акцепт оферти на укладання Договору надання позики та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3579423 від 08.04.2021 року підписано Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Разом з тим, позивач зазначає, що строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, зв`язку із чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір №22/06-22, відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0966050267/6. 23.05.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №23/05/24, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0966050267/6. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №0966050267/6. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0966050267/6 від 08.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23455,00грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000,00грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21455,00 грн. Крім того, 09.04.2021 року між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено Договір № 2109935740835. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3300.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3300.00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 09.04.2021 року здійснено один переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3300.00 грн. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Разом з тим, позивач зазначає, що строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, зв`язку із чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 01.12.2021 року між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835. 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2109935740835. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2109935740835 від 09.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 58108,71 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3300,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 54808,71 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 41150,34 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3300,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 37850,34 грн. З врахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 64605,34грн. заборгованості за вказаними кредитними договорами, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00грн. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачу стороною позивача. Не погоджуючись із позовом, представником відповідача, адвокатом Костенком О.М., 10 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якій ним висловлена позиція, що заявлений позов може бути задоволено частково та стягнуто із [PERSON] заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року, яка складається з: 3300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 1 188 грн. 00 коп. - заборгованість про процентам, а всього стягнуто 4 488,00 грн., тобто суму заборгованості, що виникла у межах строку кредитування та водночас погоджена сторонами у паспорті споживчого кредиту та графіку платежів, з відповідним пропорційно до задоволених позовних вимог розподілом судових витрат, що складаються із судового збору, попередньо зменшених до 168,11 грн., а решта позовних вимог не підлягають задоволенню. Зокрема, щодо Договору про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року та неправомірно нарахованих відсотків за межами строку кредитування представник відповідача [PERSON] зазначає наступне. Так, 09.04.2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (надалі Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі Позичальник/Відповідач) був укладений Договір про надання фінансових послуг №2109935740835 «Стандартний». Згідно з умовами кредитного договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (п.1.1. Договору). Згідно п.1.2 Договору визначено та погоджено сторонами, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Згідно заяви-анкети (Додаток №1 до Договору) визначено та погоджено сторонами, що строк повернення кредиту (кредитування) становить 18 днів, з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту. Згідно графіку платежів (Додаток №2 до Договору) визначено та погоджено сторонами: строк кредитування 18 днів (з 09.04.2021 року по 26.04.2021 року), сума тіла кредиту 3300,00 грн., сума відсотків за користування кредитом (за 18 днів) 1 188,00 грн., чиста сума кредиту за розрахунковий період з урахуванням тіла кредиту та відсотків 4 488,00 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту (Додаток №3 до Договору) визначено та погоджено сторонами: строк кредитування 18 днів (з 09.04.2021 року по 26.04.2021 року), сума тіла кредиту 3 300,00 грн., тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 1188,00 грн. (сума % по договору), 462 грн. (комісія, яка не нараховується та не підлягає стягненню у разі повернення суми кредиту та сплати процентів у строк зазначений у Договорі). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 3 300,00 грн. (тіло кредиту), 1 188,00 грн. (% по договору), 462 грн. (комісія, яка не нараховується та не підлягає стягненню у разі повернення суми кредиту та сплати нарахованих процентів. Згідно п. 1.4. Договору та Заяви-анкети передбачено стандартну процентну ставку в розмірі 2% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах строку кредиту (18 днів). Договір про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року, заява-анкета (додаток №1 до договору), графік платежів (додаток №2 до договору), паспорт споживчого кредиту (додаток №3 до договору) підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором як представником первісного кредитора ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» - 2109935740835Z, так і позичальником/відповідачем [PERSON] S6, тобто сторони досягли всіх істотних умов договору. Разом з тим, звернено увагу суду, що згідно поданого розрахунку заборгованості вбачається, що первісним кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» всупереч умовам договору, заяви-анкети, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, було здійснено нарахування відсотків за межами строку кредитування (18 днів), тобто з 09.04.2021 року по 30.11.2021 року, розмір яких становить 22817,52 грн. Згідно долученого розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» після відступлення права вимоги продовжував неправомірно нараховувати проценти за межами строку кредитування, тобто з дати відступлення права вимоги 01.12.2021 року по 10.01.2023 року у розмірі 32 651,19 грн. Крім того, з доданих до позовної заяви реєстрів боржників вбачається, що за межами строку кредитування (18 днів з 09.04.2021 року по 26.04.2021 року) як первісний кредитор ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» з 27.04.2021 року по 30.11.2021 року, так і наступний кредитор згідно відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021 року по 10.01.2023 року неправомірно нараховували відсотки за користування кредитом. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню визначена та погоджена сторонами в межах строку кредитування (18 днів з 09.04.2021 по 26.04.2021) сума за тілом кредиту 3300,00 грн., за процентами 1 188,00 грн. (3300 х 2% = 66 грн. в день), що разом складає 4 488,00 грн. Відмічає, що нарахування та стягнення процентів за користування кредитом за межами визначеного кредитним договором строку кредитування суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду, а стягнення заборгованості за відсотками поза межами 18-денного строку кредитування не підлягає задоволенню, у зв`язку з протиправністю нарахування цих відсотків, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Представник позивача вказує, що в порядку ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складення та доведення до відповідача оновлених графіків платежів. З огляду на викладене, нарахування відсотків за користування кредитом первісним кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» з 27.04.2021 року по 30.11.2024 року, наступним кредитором за договором відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021 року по 10.01.2023 року, тобто після закінчення строку кредитування визначеного кредитним договором та додатками №1, №2, №3 до нього (26.04.2021року) вважає безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (09.04.2021-26.04.2021 року). Таким чином, представник відповідача зазначає, що стягнення з відповідача нарахованих кредиторами відсотків за Договором про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року за межами строку кредитування (09.04.2021 по 26.04.2021) ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» з 27.04.2021 по 30.11.2021 рік, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021 по 10.01.2023 року задоволенню не підлягають. Щодо Договору про надання позики, тому числі і на умовах фінансового №0966050267/6 від 08.04.2021 року, неправомірно нарахованих відсотків за межами строку кредитування та відсутності доказів відступлення права вимоги, представником відповідача зазначено наступне. Так, вказано, що 08.04.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» (надалі Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі Позичальник/Відповідач) був укладений Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6. Згідно заяви-анкети на отримання кредиту №3579423 від 08.04.2021 року визначено: сума кредиту 2000,00 грн., термін кредиту 30 днів. Згідно пропозиції (оферти) укладення Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року та надання кредиту згідно Заявки-анкети №3579423 від 08.04.2021 року визначено та погоджено основні умови кредиту: розмір кредиту 2000,00 грн., строк користування кредитом (строк кредитування) 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом (застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації), річна відсоткова ставка 638,75% (застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації), загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1050,00 грн. (за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації. Згідно акцепту оферти від 08.04.2021 року на укладення Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року та отримання кредиту згідно та Заявки-анкети №3579423 від 08.04.2021 року визначено та погоджено основні умови кредиту: розмір кредиту 2000,00 грн., строк користування кредитом (строк кредитування) 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом (застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації), річна відсоткова ставка 638,75% (застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації), загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1050,00 грн. (за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації. Заяву-анкету підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1l0z2s. Пропозицію (оферту) підписано первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2L3Z8W. Акцепт оферти підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1l0z2s. Для підтвердження розміру заборгованості за вищевказаним договором сторона позивача надала розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС». Однак, представником звернено увагу суду, що розрахунок заборгованості первісного кредитора, який долучений до матеріалів справи, створений самим первісним кредитором без належних бухгалтерських документів, а тому не є доказом, оскільки не підтверджує здійснення фінансових операцій. Окрім цього, даний розрахунок заборгованості складений відносно Договору №0966050267 від 30.12.2020 року та згідно якого вбачається, що 30.12.2020 року відповідачу були надані кредитні кошти згідно зазначеного договору (фактично ще до укладення кредитного договору від 08.04.2021 року). Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що 30.12.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір №0966050267 від 30.12.2020 року, надання кредитних коштів 30.12.2020 року, згідно вказаного договору [PERSON] , так і не заявлено вимоги про їх стягнення. Таким чином, вважає долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст. 77-79 ЦПК України, оскільки не стосується договірних відносин щодо Договору позики №0966050267/6 від 08.04.2021 року. Проте, з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості складеного самим позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вбачається, що первісний кредитор ТОВ «ІНФІНАНС» здійснив нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 21455,00 грн. за межами строку кредитування (30 днів з 08.04.2021 року по 08.05.2021 року), а саме з 09.05.2021 року по 21.06.2022 року, що є порушенням визначених та погоджених сторонами умов договору. Як вбачається із умов кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 2000 грн. Кредит надається строком на 30 днів (з 08.04.2021 по 08.05.2021 рік), відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом (застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації), загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1050 грн.(за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації. Отже, з відповідача підлягає стягненню визначена та погоджена сторонами в межах строку кредитування (30 днів з 08.04.2021 року по 08.05.2021року) сума за тілом кредиту 2000,00 грн., за процентами 1050,00 грн. (2000 х1,75% =35 грн. в день), що разом складає 3050,00 грн. Поряд з цим, вважає, що нарахування та стягнення процентів за користування кредитом за межами визначеного кредитним договором строку кредитування суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду, а стягнення заборгованості за відсотками поза межами 30-денного строку кредитування не підлягає задоволенню, у зв`язку з протиправністю нарахування цих відсотків, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Крім того, в порядку ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складення та доведення до відповідача оновлених графіків платежів. З огляду на викладене, нарахування відсотків за користування кредитом первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» з 09.05.2021 року по 21.06.2022 року, тобто після закінчення строку кредитування визначеного заявою-анкетою, пропозицією (офертою) та акцептом оферти (08.05.2021 року) вважає безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (08.04.2021-08.05.2021 року). Таким чином, вказує, що стягнення з відповідача нарахованих первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» відсотків за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року за межами строку кредитування (08.04.2021 по 08.05.2021), а саме з 09.05.2021 року по 21.06.2022 року задоволенню не підлягають. Крім того, зазначає, що на підтвердження відступлення первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» прав вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач надав не засвідчені належним чином копії витягів Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, не засвідчену належним чином копію акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором Факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, не засвідчену належним чином неповну копію витягу з Реєстру боржників (Додаток №1 до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року. Однак, копії окремих аркушів Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року не є належним чином засвідченими копіями документу та не є засвідченими витягами з них. З долучених аркушів договору неможливо встановити яка загальна сума прав вимоги відступаються та за якою ціною здійснюється продаж, а тому не можуть бути прийняті судом як належним, допустимий та достовірний доказ у розумінні ст. 77-79 ЦПК України. Згідно з копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року вбачається, що первісний кредитор/клієнт ТОВ «ІНФІНАНС» передав, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв Реєстр боржників, складений за формою згідно з Додатком №1 до Договору. Долучений до матеріалів справи Реєстр боржників містить інформацію щодо відповідача (порядковий номер 2552, номер договору 966050267, сума заборгованості за основною сумою боргу 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 21 455,00 грн. Однак, долучений реєстр на підтвердження переходу права вимоги не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 77-79 ЦПК України, оскільки не підтверджує здійснення фінансових операцій та не є первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості. Оригінальний реєстр боржників є документом, що підписується всіма учасниками правочину, проте останній не містить підписів сторін договору (генеральних директорів як клієнта ТОВ «ІНФІНАНС», так і фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ», а лише сформований ТОВ «ФК «ЄАПБ»). Відсутність підписів як «Фактора» так і «Клієнта» на витягу з реєстру боржників не дає підстав вважати доведеним факт передачі права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», тільки тому, що останній стверджує про таку передачу. Окрім цього, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року. Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року. 23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАБП» (клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №23/05/24, згідно умов якого, клієнт відступив, а фактор прийняв права вимоги до боржників за плату, зазначених в Реєстрі заборгованості (додаток №1 до цього Договору). На підтвердження переходу прав вимоги до позивача також було надано копію Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року, копію Додаткової угоди №1 від 20.12.2024 року за Договором факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року, копію платіжної інструкції про оплату, неповну копію реєстру заборгованостей №4 від 23.05.2024 року та копію витягу з реєстру заборгованостей щодо відповідача. Однак, за відсутності набуття права вимоги до [PERSON] за Договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року укладеному між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги не перейшло за Договором факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором на користь позивача. Заперечуючи щодо витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача Костенком О.М. вказано наступне. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача подано Договір про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАС АССІСТАНС». Згідно п. 4.1. Договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору. Згідно п.4.3 Договору факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги. Згідно п. 4.5 Договору сума, визначена в Акті про надання юридичної допомоги, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №209 від 01.08.2025 року сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг: 1.2) надання усної консультації з вивченням документів (2 год. 4000 грн.) та 3.1) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год. 12 000 грн.). Згідно витягу з Акту про надання юридичної допомоги №17 від 31.08.2025 року позивачу надані послуги 1.2) надання усної консультації з вивченням документів (2год. 4000 грн.) та 3.1) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год. 12 000 грн.). Як випливає із позовної заяви у справі №131/1486/25, остання має 12 сторінок, з яких лише 4 сторінки стосується позовних вимог, тобто зовсім невеликий обсяг, тобто не вимагало інтелектуальної роботи. Сама по собі позовна заява є нескладною, вказана категорія є розповсюдженою та не потребує особливих затрат часу на її складання, оскільки не є об`ємною та змістовною, що у свою чергу свідчить про те, що її складання у даній справі не потребувало аналізу великої кількості документів. Окрім цього, сторона позивача не бере участі в судових засіданнях та заявила клопотання про проведення розгляду справи у відсутність представника позивача. З урахуванням вказаного,вважає визначені стороною позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. завищеними, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатським об`єднанням час, а тому не можуть бути задоволені. Окрім цього, стороною позивача не надано доказів на підтвердження їх оплати, проте в позовній заяві зазначено, що їх відшкодування буде відбуватись за рахунок опонента у судовому процесі, що в свою чергу свідчить, що вони не були понесені (оплачені) стороною позивача. Таким чином, з врахуванням принципу співмірності, розумності, реальності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, вважає, що стягнення з відповідача розміру витрат на правничу допомогу в сумі 16 000 грн. задоволенню не підлягає. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 4 488 грн., що складає 6,94%, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 168,11 грн. (2 422 грн. 40 коп. х 6,94%). Відповідно до положень п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, повідомив, що Відповідачем плануються судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., а враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, просив стягнути з позивача судові витрати (витрати на правничу допомогу), та докази на підтвердження розміру витрат, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В свою чергу 15 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», Сердійчук Я.Я., подано відповідь на відзив. Зокрема, зазначає, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає його необґрунтованим, таким який не спростовує підстави, які зазначені в позовній заяві, та таким, який не підлягає взяттю до увагу, з огляду на наступне. По-перше, 09.04.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2109935740835 «Стандартний». 08.04.2021 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір №0966050267/6. Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір. Відповідач не заперечує факт укладання договорів, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. Договори було укладено згідно з п.3.ч.1. ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». При цьому зазначено, що ІКС Товариств не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з договором, додатками та правилами, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, згідно з якою вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована або прямою нормою закону (нікчемний правочин), або рішенням суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин). У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В тому числі, Відповідач не був позбавлений можливості відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення кредитора в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно з цим договором та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Проте, у вказаний строк відповідач від договору не відмовлявся, жодних заперечень щодо його змісту не висловлював, що свідчить про його згоду з умовами укладеного договору. Доказів звернення до Кредитодавця відповідач до суду також не надав. По-друге, щодо розрахунку заборгованості за договором №2109935740835. До позовної заяви надано розрахунки заборгованості щодо договору, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та за якою відсотковою ставкою (відповідно до погоджених умов кредитного договору). Дана інформація детально відображена безпосередньо в розрахунку заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал». Підписуючи Договір про надання фінансових послуг сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по Договору. У розрахунку заборгованості до позовної заяви чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Звернено особливу увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повного належного виконання умов договору. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Станом на дату подачі відповіді на відзив заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається на строк,зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.9 Кредитного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору грошові кошти надаються строком на 365 днів з правом повернення достроково. У разі неповернення кредиту в орієнтовний строк, відповідач зобов`язався повернути вказану суму кредиту та відсотки протягом граничного строку кредитування (365 днів). Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору (п. 1.4 Договору). Враховуючи, що договір було укладено 09.04.2021 року, граничний строк кредитування закінчився 09.04.2022 року. Таким чином, період з 09.04.2021 року по 09.04.2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором №2109935740835 від 09.04.2021 року нарахування відсотків здійснювалось за період з 09.04.2021 року по 08.04.2022 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту, відсоткова ставка відповідно до п.1.4 договору, в тому числі зменшено розмір заборгованості по процентам стягувачем при поданні позовної заяви з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору. Посилання представника відповідача щодо строку нарахування процентів 18 днів є безпідставними, оскільки такі проценти нараховані протягом орієнтовного строку повернення кредиту, що становить 18 календарних днів з моменту отримання кредиту, та відповідно до пункту 1.4 договору у разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, граничний строк якого згідно пункту 1.9. договору становить 1 рік. Тобто, як вбачається зі змісту Договору, слід розмежовувати: 1. орієнтовний строк повернення кредиту 18 днів, який передбачає право Позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами. Поняття орієнтовний, відповідно до тлумачного словника, визначає «Який дає лише загальне уявлення про що-небудь; приблизний». 2. граничний строк користування 1 рік (365 днів). Поняття граничний, відповідно до тлумачного словника, визначає «Який стоїть на границі чого-небудь, крайній». Тобто, договором передбачено та погоджено сторонами граничний строк користування кредитними коштами 1 рік, в межах якого і було здійснено нарахування відсотків, оскільки, Позичальник не скористався своїм право щодо повернення кредитних коштів у рекомендований (пільговий) строк, тобто у строк найнижчої відсоткової ставки за користування. Таким чином, відповідні посилання відповідача щодо необізнаності про застосовані погоджені умови договору при нарахуванні суми заборгованості за користування кредитними коштами є безпідставними та необґрунтованими. Позичальник погодився на відповідні умови нарахування відсотків, а тому, позиція останнього щодо незгоди із відсотками спростовується, а сплата відсотків повинна бути здійснена за встановлений строк користування кредитом. З огляду на вищевикладене, оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу та відступлення прав вимоги є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, можна дійти до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розрахунку заборгованості за договором №0966050267/6 зазначено наступне. Так, відповідно до умов договору позики, відповідачу було надано кредит в розмірі 2000,00 грн., строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредиту; максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Відповідно до умов Пропозиції та Акцепту оферти від 08.04.2021 року, підписанням заяви-анкети та цього договору позичальник/відповідач підтверджує, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту він підтверджує, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття мною рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі Пропозиція (Оферта) на отримання кредитних коштів згідно Заявки-анкети містить погоджені умови щодо строку дії Договору 3 роки. Строк дії договору позики 36 календарних місяців. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Договору, п. 3.6 передбачено, що строк договору фінансового кредиту становить 36 календарних місяців з дня укладання Договору. П. 3.7 Правил визначає, що максимальна сума кредиту складає 20 000,00 грн. Наданий розрахунок заборгованості ТОВ «Інфінанс» відображає всю історію користування кредитними коштами відповідачем [PERSON] . Договір №0966050267 було укладено 30.12.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості Позичальник активно користувався траншами та погасив отримані попередньо 5 траншів. 08.04.2021 року було надіслано Пропозицію та підписано Оферту № 0966050267/6 на отримання шостого траншу. Останній транш не був погашений Позичальником, відповідно подальше користування не подовжувалось. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 08.04.2021 р. по 21.06.2022 р., тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору та Оферти (30.12.2020 року та 08.04.2021 року). Отже, нарахування процентів за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним з відповідачем, проведено виключно в межах строку, встановленого умовами Договору, а тому є правомірним, відповідає умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства і підлягає стягненню з відповідача. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору. Звернено особливу увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договорів, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договорів та контррозрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем, відповідно до всіх погоджених умов Договорів. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Відповідачем були укладені договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. При цьому договори та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, Відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована Відповідачем. Всі інші доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. Додатково зазначено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до Боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору про відступлення права вимоги. По-третє, щодо права вимоги вказано, що відповідно до п. 6.1.4 Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року визначено, що «право вимоги переходить до Фактора після здійснення оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактора права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги. До позовної заяви позивачем були надані належним чином завірена Копія Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021р. з додатками (Акт приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №2 та Додаток №4), реєстр боржників та додатково надано витяг з реєстру боржників, де зазначена вся інформація щодо боржника [PERSON] ), в тому числі і платіжне доручення від 03.12.2021 року на підтвердження проведеної оплати за договором відповідно до п. 7.1 Договору. Відповідно до п. 5.2 Договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року та №18-02/25 від 18.02.2025 року, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). Позивачем були надані належним чином завірена Копія Договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року та №18-02/25 від 18.02.2025 року з додатками, а саме належним чином завірений Акт прийому-передачі реєстру боржників (Додаток №4), на підтвердження прав вимоги щодо боржника [PERSON] . Відповідно до п. 7.2 Договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року та №18-02/25 від 18.02.2025 року, сторонами погоджено, що «Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п. 12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному в п.5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору». Тобто, сторонами погоджено спосіб і строк оплати за договором. В тому числі, до матеріалів справи було надано Акт про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року визначено, що «право вимоги переходить до Фактора в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників (Додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактора права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги. До позовної заяви позивачем були надані належним чином завірена Копія Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року з додатками (Акт прийому-передачі реєстру боржників (Додаток №2), витяг з реєстру боржників, де зазначена вся інформація щодо боржника [PERSON] ). Відповідно до п. 5.2 Договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року визначено, що «право вимоги переходить до Фактора в момент підписання сторонами Актів прийому-передачі реєстру боржників, які є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги. До позовної заяви позивачем були надані належним чином завірена Копія Договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року з додатками (Акт прийому-передачі реєстру боржників, реєстр заборгованостей, в тому числі і боржника [PERSON] , в тому числі і платіжне доручення від 24.05.2024 року на підтвердження проведеної оплати за договором відповідно до п. 6.2 Договору. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що Позивачем були надані договори факторингу та відступлення прав вимоги з додатками. Договори є чинними та такими, що підлягають виконанню. Будь-яких перешкод для виконання зобов`язань за Договорами первісним кредиторам у Відповідача не було. Однак, Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо погашення заборгованості за Договорами, ні новому, ні попереднім кредиторам, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. В даному випадку, жодні негативні наслідки для кредитора не настають, так як позичальником не сплачено жодних платежів первісному кредитору після відступлення права вимоги, а тому, підстав вважати, що настали негативні наслідки для нового, належного кредитора та належного виконання умов кредитного договору немає. Крім того, відступлення права вимоги жодним чином не впливає на кредитні зобов`язання позичальника. Звернено увагу суду, що дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача, що підтверджується належними доказами. Всі документи щодо вимоги за договором про стягнення заборгованості з [PERSON] були надані правонаступнику та відображені в матеріалах позовної заяви. По-четверте: звернуто увагу суду, що позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді, в тому числі і 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Зауважено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того,чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Відповідно п. 4.2. Договору сторонами узгоджено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язується оплатити надані АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надані послуги. Договірні відносини між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права Відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Також, висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, наголошено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а Відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не при тримання принципу свободи договору, закріпленому в ст.627 ЦК України. Крім того, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Твердження представника Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. Відповідачем ніяких активних дій та звернень до позивача (первісного кредитодавця) з приводу мирного врегулювання спору (проведення реструктуризації боргу, проведення акту звірки) так і не було здійснено. Відтак, витрати позивача на правничу допомогу були неминучими та є обґрунтованими. Звернено особливу увагу, що спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору, що не заперечується відповідачем по справі. Виходячи з чого, та з урахуванням норм чинного законодавства України відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь Позивача. По-п`яте, представник позивача вважає, що вимоги відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки, сам відзив на позовну заяву є необґрунтованим та суперечливим. Зазначає, що витрати позивача на правничу допомогу були неминучими та є обґрунтованими, в свою чергу витрати відповідача не можна визначити як «неминучі та співмірні», належним чином не були обґрунтовані, а саме щодо витраченого часу та обґрунтованості обсягу робіт (в тому числі, ненадання доказів по справі на підтвердження своїх доводів та заперечень, ненадання контррозрахунку заборгованості відповідно до всіх погоджених умов договорів, тобто використання тільки концепції «негативного доказу») В зв`язку із вказаним, представник просила позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» задовольнити в повному обсязі. 17.10.2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача Костенком О.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив. Зокрема, вказано, що звертаючись з позовом, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» посилалося на наявність у відповідача заборгованості за звичайними відсотками, нарахованими за користування кредитом, що підтверджується також наданим, як доказ, розрахунком. Однак, заявлена до стягнення сума відсотків нарахована як за період до прострочення боржником, так і за період після такого прострочення за кредитним договором. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитного договору умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 18 та 30 днів за кожним окремим договором, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Як встановлено, строк кредитування за Договором про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року був погоджений сторонами та становив 18 днів. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 18 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 Договору), що також зазначено у Заяві-анкеті (для отримання кредиту), Графіку платежів та Паспорті споживчого кредиту. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, та оновлених графіків платежів, а також саме позивачем не надано квитанції про сплату нарахованих процентів у розмірі 660 грн., з якої вбачалось би, що позичальник свідомо вчиняє і погоджується на пролонгацію даного кредитного договору, та відповідно подальшу зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Як встановлено, строк кредитування за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року (заява- анкета, пропозиція, акцепт) був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, та оновлених графіків платежів, з яких вбачалось би, що позичальник свідомо вчиняє і погоджується на пролонгацію даного кредитного договору, та відповідно подальшу зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи на містять. Посилання сторони позивача на те, 30.12.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір №0966050267, погоджено надання кредитних коштів за цим договором п`ятьма траншами, надання цих кредитних коштів у кількості п`ять траншів, отримання та погашення відповідачем заборгованості за цими п`ятьма траншами не підтверджуються належними та допустимими доказами в розумінні ст. 77-79 ЦПК України, та матеріали справи не містять таких доказів, а тому не можуть бути взяті до уваги судом. З огляду на викладене, нарахування відсотків за користування кредитом первісним кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» з 27.04.2021року по 30.11.2024 року, наступним кредитором за договором відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021року по 10.01.2023 року, тобто після закінчення строку кредитування визначеного кредитним договором та додатками №1, №2, №3 до нього (26.04.2021) є безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (09.04.2021-26.04.2021 року). Таким чином, стягнення з відповідача нарахованих кредиторами відсотків за Договором про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021 року за межами строку кредитування (09.04.2021 по 26.04.2021) ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» з 27.04.2021 року по 30.11.2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 01.12.2021 року по 10.01.2023 року задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, нарахування відсотків за користування кредитом первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» з 09.05.2021 року по 21.06.2022 року, тобто після закінчення строку кредитування визначеного заявою-анкетою, пропозицією (офертою) та акцептом оферти (08.05.2021) є безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (08.04.2021-08.05.2021 року). Таким чином, стягнення з відповідача нарахованих первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» відсотків за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року за межами строку кредитування (08.04.2021 по 08.05.2021), а саме з 09.05.2021 року по 21.06.2022 року задоволенню не підлягають. Однак, за відсутності набуття права вимоги до [PERSON] за Договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року укладеному між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву) право вимоги не перейшло за Договором факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 року до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором на користь позивача. Щодо аргументів сторони позивача про наявність доказів для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу представником відповідача зазначено, що позов був поданий та підписаний електронним підписом директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. З позову вбачається, що для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» з яким було укладено Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, у відповідності до умов якого, АО було доручено надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором. Адвокатський ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю до матеріалів справи наданий не був. Також, надано заявку на надання юридичної допомоги №209 від 01.08.2025 року та витяг з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року на суму 16000,00 грн. З урахуванням заперечень викладених у відзиві, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що представник позивача директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я., яка підписала та подала позов, є адвокатом з відповідним ордером, або її як адвоката було уповноважено від імені АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», з якими у позивача укладений договір на правову допомогу, на ведення даної справи в суді (судах), шляхом надання адвокатського ордеру (довіреності в порядку передоручення, тощо), а мається виключно її повноваження як представника позивача, як директора товариства, а тому слід виходити з того, що Сердійчук Я.Я. є директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», діяла в даному провадженні як представниця вказаного товариства, і її посада не відноситься до правової діяльності адвоката в розумінні норм Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У зв`язку з викладеним, слід дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. В ході розгляду справи представник позивача ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", Победаш Х.М., позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача Костенко О.М. в судовому засіданні просив задовольнити позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Представник відповідача вказував на відсутність у ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» належних доказів права вимоги до [PERSON] за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966050267/6 від 08.04.2021 року. Крім того, заявив, що докази на підтвердження розміру витрат, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 09 квітня 2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг «Стандартний» №2109935740835, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3300,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (п.1.1 Договору). Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S6 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, визначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до п.1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту - 18 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 18 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно п.1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.п.1.4.1.,1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п.1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. В п.4.2 договору зазначена реальна річна процентна ставка. Товариство має право здійснити автоматичне подовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення /підписання будь-яких додаткових угод, звернень тощо (п.п. 2.1.1.11 п. 2 Договору). Відповідно до пункту 4.3 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.4.9 позичальник підтверджує, що: отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, у тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; отримав підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту; ознайомлений з умовами Закону України «Про захист прав споживачів», повідомленням суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані та правилами; отримав кредит не на споживчі цілі; інформація надана товариством з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. У додатку №1 до Кредитного договору Заява-Анкета (для отримання кредиту), підписаному позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S6, вказано, що ознайомившись із примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», що розміщені на офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними [PERSON] просив товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 3300,00грн., Орієнтовний строк повернення кредиту -18 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 3300,00грн. та сплатити проценти у розмірі 1188,00грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 09 квітня 2021 року. В Паспорті споживчого кредиту, підписаному електронним підписом одноразовим ідентифікатором, також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір про надання фінансових послуг, додатки до нього укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладання в електронному вигляді договору стороною відповідача не оспорюється та визнається. ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за договором №2109935740835 від 09.04.2021року виконало та надало кредит в сумі 3300,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 06.01.2025р. Отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] також не оспорюється та визнається. Відповідно до наданого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» розрахунку, за період з 09 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором №2109935740835 від 09.04.2021року становить 25457,52 грн., з яких: 3300,00 грн. - тіло кредиту та 22817,52 грн. - відсотки. 01.12.2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835 від 09.04.2021року в сумі 25457,52 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3300,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами -22157,52 грн. Пунктом 2.3. договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 передбачено, що з дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835 від 09.04.2021року в сумі 58108,71 грн., з них: 3300,00грн.- основний борг; 54808,71 грн. - заборгованість за відсотками. 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2109935740835 від 09.04.2021року в сумі 58108,71 грн., з них: 3300,00грн.- основний борг; 54808,71 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023р. (дата передачі права вимоги) складає 58108,71 грн., з них: 3300,00 грн. - основний борг; 22157,52 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 32651,19 грн.- нараховані відсотки за період з 01.12.2021 року до 08.04.2022 року включно. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №2109935740835 від 09.04.2021року, виконаного ТОВ «Коллект Центр» станом на 18.02.2025р. заборгованість складає 58108,71 грн., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту - 3300,00грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення (10.01.2023) 54808,71грн. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №2109935740835 від 09.04.2021року, виконаного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» станом на 02.09.2025р. заборгованість складає 58108,71 грн., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту - 3300,00грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення (10.01.2023) 54808,71грн., проте загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором на 02.09.2025 складає 41150,34 грн., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту -3300,00 грн., заборгованість за відсотками -37850,34 грн. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як новий кредитор, звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у вказаному розмірі. Відповідно до частин 1, 3, 4 та 5 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором . Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Стаття 638 ЦК України вказує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 Закону України «Про електрону комерцію»). У ст. 11 Закону України « Про електрону комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати умови кредитних договорів у відповідності до їх умов та вимог законодавства. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України). Судом встановлено та не заперечується стороною відповідача, що 09 квітня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг №2109935740835, як і не заперечується факт переходу до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за вказаним договором. Стороною відповідача також не заперечується факт отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 3300 гривень та що вказана сума ним повернута не була. Відповідач лише не погоджується із строком нарахування процентів, а відтак і сумою заборгованості за процентами, оскільки вважає, що проценти мають бути стягнуті лише за 18 днів, як визначено умовами укладеного ним договору. Вказана позиція сторони відповідача є хибною, через суб`єктивне сприйняття нею умов договору. Так, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення (ч.2 ст.1050 ЦК України). У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що проценти нараховувалися з 09.04.2021 року по 08.04.2022 року, тобто в межах строку дії договору (365 днів), визначеного пунктами 1.3, 1.4 та 1.9 договору про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021року. Умови договору щодо строків повернення кредиту та порядку нарахування процентів були чіткими, зрозумілими, прийняті відповідачем добровільно та не оскаржувалися у встановленому законом порядку. Договір чітко розмежовує орієнтовний строк повернення (18 днів) та граничний строк кредитування (1 рік/365 днів), а порядок нарахування процентів детально врегульований пунктами договору та заявою-анкетою, підписаною відповідачем. Розмір процентів (2% за кожен день користування кредитом) визначений сторонами, відповідач погодився з ним під час укладення договору, і він не був визнаний судом несправедливим чи недійсним. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. В заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що [PERSON] просить надати йому кредит, орієнтовний строк повернення якого 18 днів з моменту отримання, при цьому зазначено, що позичальник просить надати такий кредит «строком на 365 днів з правом повернення достроково». Такі ж умови мітяться і в п. 1.3 договору - орієнтовний строк повернення кредиту становить 18 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 18 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.9 договору визначено, що граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік. Тобто 18 днів це лише орієнтовний строк повернення кредиту, який у даному випадку обмежений одним роком. Оскільки станом на 26 квітня 2021 року кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було. Зі змісту п.1.4 договору слідує, що протягом орієнтовного строку кредиту (18 днів) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 19 дня, процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38% порівняно, а починаючи з 30 дня - на 2,65%. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, тобто 26 квітня 2021 року, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом, але за умовами даного договору не пізніше 08 квітня 2022 року. Зі змісту позову слідує, що позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за процентами у розмірі 54808,71 грн. і, як слідує із розрахунку заборгованості, вказаний розмір процентів розрахований станом 08.04.2022 року. Тобто проценти, які просить стягнути позивач, нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, про яку йде мова у п.п.а)-п.г) п.1.4 договору: - з 09 квітня по 26 квітня 2021 року включно проценти нараховувалися в розмірі 66,00 грн., тобто 2% за кожен день користування кредитом (2%); - з 27 квітня по 10 травня 2021 року включно проценти нараховувалися в розмірі 120,12грн., тобто 3,64% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64%); - з 11 травня по 25 травня 2021 року включно проценти нараховувалися в розмірі 165,66грн., тобто 5,02% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38%); - з 26 травня 2021 року по 08 квітня 2021 року проценти нараховувалися в розмірі 253,11грн, тобто 7,67% за кожен день користування кредитом (2% + 1,64% + 1,38% + 2,65%). Вказане спростовує твердження представника відповідача про відсутність у розрахунках заборгованості усіх складових заборгованості, оскільки він містить: тіло кредиту, кількість днів, дату нарахування та розмір нарахованих відсотків (щоденний). Розмір нарахованих відсотків узгоджується із порядком нарахування відсотків, який визначений умовами договору. В своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтями 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 16 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік. З огляду на викладене посилання у відзиві на те, що договір містить нечіткі або двозначні положення, які дозволили кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку, а відсотки нараховані поза межами строку кредитування, суд розцінює критично. Як зазначено вище, договір про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09 квітня 2021 року містить умови, що не підлягають двозначному тлумаченню. Сторонами визначено граничний термін кредитування строком 1 рік, а також збільшення відсоткової ставки за умови прострочення повернення кредиту після спливу орієнтовного строку повернення кредиту у 18 днів. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів та сплати заборгованості в повному обсязі, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, а також не надав свого розрахунку заборгованості, який би містив інший розмір заборгованості. Суд враховує і те, що ні кредитний договір, ні окремі його умови відповідачем не оспорювалися, недійсними в судовому порядку не визнавалися, а відтак є чинними і підлягають виконанню. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг №2109935740835 від 09.04.2021року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі в заявленому розмірі 41150,34 грн., в тому числі: 3300,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 37850,34 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того, судом встановлено, що 08 квітня 2021 року між відповідачем [PERSON] із ТОВ ''ІНФІНАНС'' укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966050267/6, а саме, 08.04.2021 року [PERSON] заповнив Заявку-Анкету на отримання кредиту №3579423 у розмірі 2000,00грн., де зазначив свої анкетні дані та підписав дану заявку-анкету своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1l0z2s. [PERSON] підписав договір позики із ТОВ '' ІНФІНАНС '' шляхом підписання Акцепту оферти від 08 квітня 2021року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року та отримання кредиту згідно заявки - анкети №3579423 від 23 квітня 2021 року та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту 2000,00грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору -3 роки, відсоткова ставка 1.75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації, загальна вартість кредиту 2100,00грн. та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у правилах з якими ознайомився [PERSON] до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору (Оферти та Акцепту Оферти). Дані Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641, 644 ЦК України, укласти договір позики на умовах, що встановлені товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою - Потенційним позичальником заявки на сайті товариства: www.moneyboom.ua (далі - Сайт Товариства) на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані правила. Електронний договір укладається на сайті ТОВ ''ІНФІНАНС'' за однією з наведених далі електронних адрес: www.moneyboom.ua з використанням ІТС. Підписуючи Договір позики [PERSON] підтвердив, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 ЗУ ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послугу, Товариством йому надана. Акцентуючи оферту, [PERSON] підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. До того ж, відповідно до договору позики, відповідач підтвердив, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам даного договору та погоджується з ними. Акцентуючи оферту [PERSON] підтвердив, що уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі. Згідно повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. № 3158_250611114351 від 30.07.2025 року, 08.04.2021 року здійснено переказ на суму 2000, 00 грн., маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-85822591, призначення платежу: зарахування 2000,00 грн. на карту № [NUMBER] . Стороною відповідача визнається факт укладення даного кредитного договору та отримання кредитних коштів в розмірі 2000,00грн. Таким чином, встановлено, що ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти. Однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "ІНФІНАНС" за період відповідач [PERSON] має не погашену заборгованість перед ТОВ "ІНФІНАНС" в сумі 23454,53грн., з яких : 2000,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21454,53грн.- сума заборгованості за відсотками. Стороною відповідача визнається розмір заборгованості, а саме визначена та погоджена сторонами в межах строку кредитування (30 днів з 08.04.2021 року по 08.05.2021року) сума за тілом кредиту 2000,00 грн., за процентами 1050,00 грн. (2000 х1,75% =35 грн. в день), що разом складає 3050,00 грн. Разом з тим, перевіривши правильність нарахованих процентів за користування кредитом, суд виснує, що їх нарахування проведено всупереч вимог частини першої статті 1048 ЦК України: проценти нараховані поза межами строку кредитування, а вимог про застосування приписів статті 625 ЦК України позивач не заявляв. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 (провадження №14-154цс18) та від 31.10.2018 (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до положень п.1.4 Договору про надання фінансового кредиту № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року кредит надається строком на 30 днів. З огляду на це, суд наводить власний розрахунок заборгованості за процентами. Так, сторонами було погоджено строк кредитування 30 днів, розмір процентів 1,75 % в день, сума позики 2000,00 грн. Отже, розмір процентів, які підлягають до стягнення, становить 1050,00 грн. (2000,00х 1,75% х 30). Відтак, за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 1050,00 грн. заборгованості за процентами, а всього 3050,00 грн. Разом з тим, як визначено у статтях 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України) У статті 1077 ЦК України визначено поняття договору факторингу. Договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512,514ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, сторона позивача повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] на підставі Договору №22/06-22, укладеного 22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", та Договору №23/05/24, укладеного 23.05.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Разом з тим, суд вважає, що позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не доведено належним чином отримання право вимоги до відповідача за Договором факторингу. На дану обставину вказує представник відповідача. Так, судом встановлено, що 22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №22/06-22, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна платежу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників,включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Враховуючи вищевказані умови договору, обов`язковим підтвердженням переходу прав вимог за цим договором факторингу є реєстр прав вимоги. Поряд з цим, позивачем до позову долучено копію Витяг з реєстру божників №1 від 22 червня 2022 року Додаток №1 до Договору факторингу №22/06-22 від 22 червня 2022 року, підписаний тільки представником ТОВ «"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ"», що не може бути належним та допустимим доказом набуття Позивачем права вимоги за № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року. 23.05.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу№23/05/24, за яким Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначений в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі портфеля заборгованості. Разом із тим, позивачем до позову долучено Реєстр заборгованостей №4 від 23 травня 2024 року, згідно наявних у нього відомостей Клієнт відступає Фактору право вимоги заборгованостей на умовах передбачених Договором факторингу №24/05/24 від 23 травня 2024 року до боржників, вказаних у ньому, тобто іншим Договором факторингу, укладеним між сторонами, відомості, що вказане є опискою в матеріалах справи відсутні, що не може бути належним та допустимим доказом набуття Позивачем права вимоги за № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року. Тому, зазначений Витяг з реєстру божників №1 від 22 червня 2022 року та Реєстр заборгованостей №4від 23 травня 2024 року суд ставить під сумнів і не вважає належним доказом, що підтверджує право вимоги позивача до відповідача за Договором № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року. Відтак, за вказаних обставин позивачем відповідно до укладених договорів факторингу не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0966050267/6 від 08 квітня 2021 року від ТОВ «ІНФІНАНС» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Встановлені обставини свідчать про те, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] від ТОВ «ІНФІНАНС» відповідно до договорів факторингу, тобто не доведено набуття права первісного кредитора. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України), в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі № 287/363/16, вказано, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Отже, позивачем не доведено позовні вимоги, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, у відповідності до ст. 12, 13, 81 ЦПК України. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Оскільки, в ході розгляду справи позивачем не було надано доказів на підтвердження права вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №0966050267/6 від 08 квітня 2021 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 84,28%), з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1542,95 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 16 000 грн. суд виходить з наступного. Суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial