Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі- позивач) адвокат Тараненко А.І. через систему «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №613987977 від 14.10.2021 року в розмірі 24467,04 грн та судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №613987977 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 14500,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №613987977 від 14.10.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №613987977 від 14.10.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023. В подальшому, 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Ейс» укладено договір факторингу № 29.05.25-Е від 29.05.2025. Відповідно до додатку №1 реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 до договору факторингу № 29.05.25-Е від 29.05.2025, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16587,36 грн, з яких 11360,00 грн. - сума заборгованості по кредиту, 5227,36 грн - сума заборгованості несплачених відсотків за користування кредитом. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з цим позовом. 02.12.2025 на адресу Ямпільського районного суду Сумської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у заявлених позовних вимогах ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №613987977 від 14.10.2021 в повному обсязі та визнати витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. неспівмірними та необґрунтованими. Зазначивши, що правила надання фінансових кредитів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що розміщені на їх офіційному сайті, можуть неодноразово змінюватися самим позикодавцем, що не дає можливості встановити чинну редакцію цих правил на момент підписання кредитного договору. Оскільки вище згадувані Правила не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, а також й те чи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитом. Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом. Також додатково зазначає, що на момент укладання договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання за кредитним договором від 14.10.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору, на час укладання договору відступлення права вимоги. Крім того, доказів оплати за договором про відступлення права вимоги N?28/2228-01 від 28.11.2018 позивачем не надано. Додав, що кредитором не було повідомлено його як боржника про укладення даного договору, що є порушенням чинного законодавства. Вважав, що позивач проводить розрахунок заборгованості, виходячи з кредитного договору №613987977 від 14.10.2021, тобто позовні вимоги заявлені з порушенням строків позовної давності. 02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», адвоката Тараненко А.І. на адресу Ямпільського районного суду Сумської області надійшла відповідь на відзив. В у якій зазначив, що доводи відповідача про заявлення позовних вимог зі спливом строків позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Щодо тверджень відповідача відносно використання електронного підпису та факту надання позивачем оригіналу кредитного договору, то відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV7SZ95 направлено відповідачу 14.10.2021 о 19:53:08 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - 0987699922, одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 14.10.2021 о 19:53:58. Зауважив, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-час самостійно ознайомитися з договором на сайті товариства в особистому кабінеті. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, представник позивача повідомив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу N? 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу N?28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід?ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: N?19 від 28.11.2019, N? 26 від 31.12.2020, N?27 від 31.12.2021, N?31 від 31.12.2022, N?32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Так, предметом Договору факторингу N?28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. 18.01.2022 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги N? 169 до Договору факторингу N? 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 16 587,36 грн (копія долучена до позовної заяви). Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 18.01.2022, тобто після укладання Кредитного договору N? 613987977 від 14.10.2021. Отже, Відповідач, не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У разі неявки представника позивача у судове засідання, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином. Скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.07.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Ямпільського районного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.10.2025 вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено,\~що між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ [PERSON] \~14.10.2021\~року укладено\~договір кредитної\~лінії №613987977.\~Відповідно до\~умов п.п.1.1\~договору,\~встановлено кредитний\~ліміт на\~суму 14500,00\~грн на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~строком на\~56\~днів. Невід`ємною частиною цього договору є «правила» та «паспорт споживчого кредиту» що надано позичальнику до укладення договору, а позичальник підтверджує що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись «правил» текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (п.4.1. договору). Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV37SZ95 було направлено позичальнику 14.10.2021 року на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - 0987699922 одноразовий персональний ідентифікатор MNV37SZ95 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 14.10.2021 о 19:53:58 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»). 14.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 14500,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , призначення платежу. Відповідно до п.4.2. кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV37SZ95, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Із інформації наданої банківською установою, довідки АТ «Універсал банк» №БТ/Е-7941 від 17.07.2025, отримано підтвердження що на банківську картку № [NUMBER] , яка була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за період з 14.10.2021 по 19.10.2021 року здійснено зарахування коштів в сумі: 14500,00 грн, номер телефону на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 14.10.2021 по 19.10.2021 зазначено: [NUMBER] . До інформаційної довідки АТ «Універсал банк» долучено виписку від 11.07.2025 року, про рух коштів по картці № [NUMBER] клієнта [PERSON] за період з 14.10.2021 по 19.10.2021 року, відповідно до якої 14.10.2021 року о 19:54:17 було зараховано суму 14500,00 грн (а.с.56-56зв) Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором N?613987977 від 14.10.2021, що підтверджується договором факторингу, додатковими угодами та реєстром прав вимоги №209 від 27.12.2022 року (а.с.17-20). Відповідно до п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги - означає всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п.4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Пункт 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, визначає, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.» У подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором N?613987977 від 14.10.2021, що підтверджується реєстром прав вимоги №169 від 18.01.2022 року (а.с.21-24). У подальшому, 29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, за умовами якого, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» і боржниками (а.с.25-31). Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е, до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором N?613987977 від 14.10.2021 року в сумі 16587,36 грн, із яких 11360,00 грн. - сума заборгованості по кредиту, 5227,36 грн - сума заборгованості несплачених відсотків за користування кредитом. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14.10.2021 сформованої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що [PERSON] , надав всю інформацію стосовно себе (адреса реєстрації, адреса проживання, дату і місце народження, паспортні дані), а також номер банківського рахунку: [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.16) встановлено, що станом на 18.01.2022 сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором N?613987977 від 14.10.2021 складає 16587,36 грн, з яких 11360,00 грн. - сума заборгованості по кредиту, 5227,36 грн - сума заборгованості несплачених відсотків за користування кредитом. Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитом N?613987977 від 14.10.2021 сформованого ТОВ «Таліон плюс» згідно з якого, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на «дату придбання 18.01.2022» становить: 11360,00 грн тіло кредиту та 5227,36 грн нараховано процентів (а.с.15). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Надана копія договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Копії договорів факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року та №29/05/25-Е від 29.05.2025 також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «ФК «Ейс». Таким чином, суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. На підтвердження заперечень відповідача з приводу заявлених позовних вимог не надано належних та допустимих доказів, які б спростували розмір зазначеної заборгованості по кредитному договору. Також відповідачем не надано доказів здійснення сплати заборгованості за кредитом первісному кредиту, яке відбулося внаслідок його неповідомлення про зміну кредитора у кредитних правовідносинах. Відповідач заперечує позовні вимоги також з підстав того, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності для звернення з позовом. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Статтею 257\~ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2002 р., який неодноразово продовжувався та діє дотепер. Розділ «Прикінцеві\~і перехідні\~положення» ЦК\~України Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» був доповнений пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи запровадження карантину та воєнного стану, наслідки спливу строку позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються. Беручи до уваги, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором N?613987977 від 14.10.2021 у добровільному порядку, натомість в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та позивач надав докази факту відступлення права вимоги, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання, встановлені кредитним договором N?613987977 від 14.10.2021, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 16587,36 грн, яка складається з: 11360,00 грн. - суми заборгованості по кредиту, 5227,36 грн - суми заборгованості несплачених відсотків за користування кредитом. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно копії платіжної інструкції №18049 від 23.06.2025 року (а.с.1) при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що розраховано із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8. Щодо витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до такого висновку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 7000,00 грн., та надано копію договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, укладеному між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс», акту прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с.34-36). За умовами ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 7000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, до 3000,00 грн.

Outcome: approved