Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

08 січня 2025 року позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Працевитого Г.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1. Визнати незаконними дії АТ КБ «Приват Банк» про проведення операцій зі зняття (списання) грошових коштів з рахунків [PERSON] , відкритих в АТ КБ «Приват Банк», а саме: - По рахунку [NUMBER] : 24.09.2024 року о 22:11 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 30 149,00 грн.; 24.09.2024 року о 22:11 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 30 029,40 грн.; 24.09.2024 року о 22:12 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 29 798,25 грн.; 24.09.2024 року о 22:13 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 20 301,00 грн.; - По рахунку [NUMBER] : 24.09.2024 року о 22:06 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 1306,50 грн.; 24.09.2024 року о 22:09 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 1457,25 грн.; 24.09.2024 року о 22:13 год. операція з переказу грошових коштів на картку в сумі 3015,00 грн.; 2. Стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 110277,65 грн., які були списані з рахунку [NUMBER] , а також грошові кошти в розмірі 5 778,75 грн., які були списані з UA [NUMBER]. 3. Визнати незаконними дії АТ КБ «Приват Банк» щодо нарахування відсотків за використання кредитного ліміту та штрафні санкції, які були нараховані в період з 25.09.2025 року по договору SAMDN52000070084575 від 08.11.2012 року (рахунок [NUMBER] ) укладеному з [PERSON] . 4. Зобов`язати скасувати нараховані АТ КБ «Приват Банк» відсотки за використання кредитного ліміту та штрафні санкції після 25.09.2024 року по договору SAMDN52000070084575 від 08.11.2012 року (рахунок [NUMBER] ) укладеному з [PERSON] . 5. Стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 70000,00 грн. 6. Стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу). В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] була клієнтом АТ КБ «Приватбанк», та мала два банківські рахунки - для виплати (отримання заробітної плати, видаткових платежів), та кредитна, із встановленням кредитного ліміту 110000 гривень. Її фінансовим телефоном був [NUMBER] . В період з 02.09.2024 року по 28.09.2024 року [PERSON] перебувала у Німеччині. 24 вересня 2024 року о 21:47 годині [PERSON] на свою електронну пошту: [INFO] отримала від ПриватБанка лист-повідомлення про нетиповий вхід до її аккаунта «Приват24» з іншого мобільного телефону, що їй не належить. Після її мобільний номер перестав бути працюючим, і вона не могла зайти в застосунок «Приват24», та зателефонувати до служби підтримки. Приблизно о 22:00 годині [PERSON] зателефонувала в «гарячу лінію» ПриватБанку з мобільного номера сина, щоб заблокувати свої рахунки, аде її дзвінок було відхилено. Зі службою підтримки вдалось зв`язатись лише через деякий час, та рахунки заблоковано о 22:34 годині. До блокування рахунків, відбулось списання: - з картки для виплат № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] : 24.09.2024 року о 22:06:32 год. - 1306,50 грн.; 24.09.2024 року о 22:09:33 год. - 1457,25 грн.; 24.09.2024 року о 22:13:51 год. - 3 015,00 грн. Загальна сума коштів, що була перерахована з вказаної картки для виплат [PERSON] за цими переказами дорівнює 5778,75 грн. з урахуванням сплати комісії, що є особистими коштами позивачки; - з кредитної картки Універсальна Голд № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] (кредитний ліміт 110000,00 грн.): 24.09.2024 року о 22:11:04 год. - 30937,58 грн.; 24.09.2024 року о 22:11:35 год. - 30930,28 грн.; 24.09.2024 року о 22:12:08 год. - 30692,20 грн.; 24.09.2024 року о 22:13:28 год. - 20 910,03 грн. На час здійснення вищевказаних переказів коштів на кредитній картці знаходилися власні кошти [PERSON] в розмірі 3862,92 грн. Загальна сума коштів, що була перерахована з вказаної кредитної картки [PERSON] за цими переказами дорівнює 113470,09 грн. з урахуванням сплати комісії та складається з: 109607,17 грн. - це кредитні кошти та 3862,92 грн. - це особисті кошти позивачки. Під час заволодіння грошовими коштами, [PERSON] перебувала у Німеччині, натомість шахраї, використовуючи дублікат її карти з іншого термінала зв`язку, перебували у зоні дії базових станцій мобільного зв`язку у Миколаївській області (с.Коблеве) і Одеській області (с.Южне, с.Сичавка). Не зважаючи на повідомлення [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про факт шахрайського заволодіння її коштами, а також звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, АТ КБ «Приватбанк» в період з 25.09.2025 року нараховує відсотки за використання кредитного ліміту та штрафні санкції, які були нараховані по договору SAMDN52000070084575 від 08.11.2012 року (рахунок [NUMBER] ). За таких обставин, оскільки банк не запобіг, не заблокував і не повернув на рахунки позивачки несанкціоновані перекази грошових коштів, які, як було встановлено банком ще 24.09.2024 року, списувались третіми особами, [PERSON] змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 14 січня 2025 року позов прийнято до розгляду, відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою судді від 18 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приват Банк» нараховувати і списувати грошові кошти будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, відкритих на ім`я [PERSON] , в рахунок погашення тіла кредиту, відсотків за використання кредитного ліміту, а також штрафні санкції по договору SAMDN52000070084575 від 08.11.2012 року (рахунок [NUMBER] ), укладеному з [PERSON] , в період з 24.09.2024 року до завершення розгляду цієї справи та набрання рішенням суду у цій справі законної сили. Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , витребувано: 1. у приватного акціонерного товариства «Київстар»: - інформацію, чи було зроблено дублікат сім карти за мобільним номером [NUMBER] у період з 02.09.2024 року по 24.09.2024 року, якщо так, то надати інформацію (дату та час випуску сім карти; перелік інформації, що було надано особою для отримання дублікату сім карти; заміна SIM-карти здійснювалась в офісі ПрАТ «Київстар» чи віддалено); - інформацію щодо вхідних і вихідних телефонних дзвінків, які надходили у період з 22:00 год. 24.09.2024 року по 23:59 год.24.09.2024 року на номер [NUMBER] , із зазначенням їх часу початку та завершення (дата, година, хвилина, секунда); 2. у АТ КБ «Приват Банк»: - інформацію про дзвінки [PERSON] з мобільного номеру телефону [NUMBER] на телефон підтримки клієнтів АТ КБ «Приват Банк» [NUMBER] (спеціальна лінія для дзвінків клієнтів з-за кордону), гарячу лінію АТ КБ «Приват Банк»3700, які були здійсненні в період з 22:00 год 24.09.2024 року по 23:59 год.24.09.2024 року із зазначенням часу початку дзвінка і його завершення (із зазначеням дати, години, хвилини); - інформацію (відомості) про результати розгляду звернення [PERSON] на телефон підтримки клієнтів АТ КБ «Приват Банк» [NUMBER] (спеціальна лінія для дзвінків клієнтів з-за кордону), гарячу лінію АТ КБ «Приват банк» 3700, яку було здійснено 24.09.2024 року з мобільного номеру телефону [NUMBER] ; - акт службового розслідування АТ КБ «Приват Банк» за результатами повідомлення [PERSON] про шахрайство; - інформацію про телефонні дзвінки за період з 22:00 год. 24.09.2024 року по 23:59 год.24.09.2024 року, які надходили до [PERSON] на номер [NUMBER] від операторів лінії підтримки клієнтів АТ КБ «Приват Банк», вказавши номер вихідного дзвінка АТ КБ «Приват Банк», час початку і його завершення (дата, година, хвилина), прізвище ім`я та по-батькові оператора телефонної лінії підтримки АТ КБ «Приват Банк»; - аудіофайли розмов [PERSON] вихідних тв вхідних телефонних дзвінків з працівниками АТ КБ «Приват Банк» - операторами лінії підтримки клієнтів АТ КБ «Приват Банк», які відбулися з 22:00 год 24.09.2024 року по 23:59 год.24.09.2024 року за телефонним номером з [PERSON] за номером [NUMBER] . 26 лютого 2025 року представник АТ КБ «Приват Банк» надав докази на виконання ухвали від 20 лютого 2025 року. 27 лютого 2025 року представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» адвокат Якушев С.О. за допомогою системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі в задоволенні заявлених вимог. По суті, посилався на дії банку відповідно до вимог законодавства, укладеного між сторонами договору, та умов і правил надання банківських послуг. Вважав, що заволодіння грошовими коштами обумовлене тим, що [PERSON] не захистила свій фінансовий номер та допустили розголошення відомостей, що необхідні для її ідентифікації працівниками банку. Також вказав, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту, що направлений на потрійне стягнення з відповідача спірної грошової суми. Заподіяну позивачці моральну шкоду вважав недоведеною. Розмір витрат на правничу допомогу вважав завищеними, і у разі задоволення позову, просив їх зменшити. 04 березня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» адвокат Якушев С.О. подав додаткові заперечення на позовну заяву, в яких підкреслював, що списання грошових коштів відбулись до звернення [PERSON] на гарячу лінію ПриватБанка. Списання коштів мало місце 24.09.2025 року з 22:06:32 години по 22:13:51 години, тоді як дзвінок з відповідним повідомленням здійснено 24.09.2025 року з 22:16:15 години. 10 березня 2025 року представник ПрАТ «Київстар» надав докази на виконання ухвали від 20 лютого 2025 року. 10 березня 2025 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Працевитий Г.О. подав відповідь на відзив, в якому наполягав на необхідності повного задоволення позову. Вказував, що при проходженні верифікації шахраї надавали невірні відповіді на запитання служби підтримки, зокрема щодо вулиці проживання [PERSON] та її місця працевлаштування. Вважав що такі відповіді, при нетиповому вході в акаунт Приват24, повинні були бути підставою для блокування платежу. Крім того наполягає, що співробітник банку, при зверненні [PERSON] про блокування рахунків, діяла халатно, забезпечила неналежний захист грошових коштів, що призвело до несанкціонованих платежів шахраями. Висновки службового розслідування АТ «КБ «Приватбанк» вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 11 березня 2025 року представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» адвокат Якушев С.О. подав заперечення на відповідь на відзив. В них наполягав, що верифікація з фінансового номера [PERSON] була підтверджена, оскільки на запитання клієнта було надано правильні відповіді на ключові «кодові слова», а погрішність відповіді охоплювалась хвилюванням та вадами вимовлення. Неправильних відповідей на запитання оператора надано не було. Вважав, що факт шахрайства став можливим у зв`язку із порушенням [PERSON] вимог законодавства щодо захисту електронного платіжного засобу, фінансового телефону, та несвоєчасного повідомлення про вхід до її акаунта сторонніми особами. 13 березня 2025 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Працевитий Г.О. подав додаткові пояснення у справі, в яких наполягав на задоволенні позову і допущених порушеннях зі сторони банку. 13 березня 2025 року представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» адвокат Якушев С.О. подав письмові пояснення в яких вказував на наявність укладеного між сторонами 03.04.2024 року Договору про використання простого електронного підпису, умовами якого визначено, що банк відшкодовує клієнту збитки у розмірі, що не перевищує 100 гривень. У разі задоволення позову, просив врахувати таке обмеження. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача Якушева С.О., витребувано у Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області інформацію про стан/рух кримінального провадження №12024082070000998 від 26.09.2024 року порушеного за заявою [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а також інформацію, чи оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-якій особі, зокрема, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ). 23 травня 2025 року від ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надано докази на виконання ухвали від 27 березня 2025 року. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року закрите підготовче провадження у справі і призначено розгляд по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Димитрашко Д.В. наполягав на задоволенні позову, посилаючись на аргументи вказані стороною позивача в заявах по ситі справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 24.09.2024 року, вона перебувала в Німеччині, о 4й годині дня здійснила платіж з додатку Приват24. Свої номера та паролі нікому не передавала. По будь-яким посиланням, в тому числі у месенджерам, не переходила. Ввечері того дня, о 21:30-35 їй надійшло повідомлення про «Нетиповий вхід» до її акаунту. Вона почала спроби змінити пароль додатку «Приват24», але її «викидувало». З її номеру додзвонитись до служби підтримки також виявилось неможливим. З номеру дитини вона змогла зателефонувати до служби підтримки ПриватБанка, але поки вона розмовляла, з її рахунків списувались кошти, не зважаючи на те, що вона благала оператора заблокувати рахунки. Натомість в такій же ситуації, Монобанк відреагував моментально, заблокував рахунки, і не допустив заволодіння її коштами. Шахрайством їй була спричинена суттєва моральна шкода, вона вимушена була перервати відпустку, зазнала стресу і душевних страждань. Крім того, через 6 місяців на неї почався тиск від колекторів, які погрожували їй, тиснули, примушували повертати кошти, які вона не брала. Позов просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представника відповідача - адвокат Якушев С.О. заперечував проти задоволення позову, та наполягав на відсутності провини банка у заволодінні грошима позивачки. Вважає, що [PERSON] в тому числі, не захистивши свій фінансовий номер, та несвоєчасно звернувшись до служби підтримки банку. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] була клієнтом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк». Фінансовим телефоном [PERSON] в АТ КБ «Приват Банк» був [NUMBER] . В період з 02 вересня 2024 року по 28 вересня 2024 року [PERSON] перебувала за межами України. 23 вересня 2024 року о 22:21 годині здійснено «самостійну заміну» сім-карти з телефонним номером [NUMBER] на іншу сім-карти з тим-самим телефонним номером без залучення фахівців ПрАТ «Київстар» або фахівців партнерських магазинів «Київстар». Електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру [NUMBER] (станом на 24 вересня 2024 року) надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання договору в письмовій формі або реєстрації. За жодною особою номер зареєстрований не був. 24 вересня 2024 року о 21:47 годині [PERSON] на свою електронну пошту [INFO] отримала лист-повідомлення від ПриватБанка про нетиповий вхід до її акаунта Приват24 з іншого мобільного телефону, що їй не належить. Довіреними пристроями були IPHONE16,2 (IMEI - E4625D29-4274-43A2-A563- 9AE44BEEBC15, IP - 84.158.159.45 провайдер Deutsche Telekom AG, 46.133.10.231 провайдер Vodafone Ukraine) та IPHONE13,4 (IMEI - 298C07E3-7586-450E-84A2- 5BEB84D8971D, IP - 37.73.13.245 провайдер lifecell), а 24 вересня 2024 року були здійснені входи з недовіреного пристрою SMARTPHONE (IP - 145.224.121.132 провайдер Starlink). 24 вересня 2024 року о 22:08:25 годині зі службу підтримки ПриватБанка 3700 надійшов дзвінок на фінансовий номер [NUMBER] клієнту [PERSON] про підтвердження платежу. З аудіозапису розмови вбачається, що співрозмовник, який розмовляв від імені клієнта, надавав оператору правильні відповіді на поставлені запитання, допускаючи певні неточності, що можуть бути обумовлені дефектами мови (вимовлення), наявними у тієї особи. При цьому, відповіді на запитання не містили явних помилок. За таких обставин, операція була підтверджена. 24 вересня 2024 року з належної [PERSON] картки для виплат № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) відбулись списання грошових коштів: - о 22:06:32 год. в сумі 1306,50 гривень; - о 22:09:33 год. в сумі 1457,25 гривень; - о 22:13:51 год. в сумі 3015,00 гривень. Загальна сума коштів, з урахуванням сплати комісії, становить 5778,75 гривень. Також 24 вересня 2024 року з належної [PERSON] кредитної картки Універсальна Голд № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) відбулись списання грошових коштів: - о 22:11:04 год. в сумі 30937,58 гривень; - о 22:11:35 год. в сумі 30930,28 гривень; - о 22:12:08 год. в сумі 30692,20 гривень; - о 22:13:28 год. в сумі 20910,03 гривень. Загальна сума коштів, з урахуванням сплати комісії становить 113470,09 гривень, та складається з 109607,17 гривень кредитних коштів та 3862,92 гривень особистих коштів. Всі вказані платежі проводились через акаунт [PERSON] у Приват24. 24 вересня 2024 року о 22:16:15 год. [PERSON] не з фінансового номеру телефону [NUMBER] зателефонувала на гарячу лінію ПриватБанка та повідомила про шахрайські операції з її рахунками. Оператором було повідомлено про блокування карток, номеру телефону, рахунку. 24 вересня 2024 року о 22:26:31 год. [PERSON] повторно зателефонувала з номеру телефону [NUMBER] на гарячу лінію ПриватБанка та розповіла про шахрайські операції з її коштами. Оператором було повідомлено про блокування карток, номеру телефону, рахунку. За фактом незаконного заволодіння грошовими коштами [PERSON] , до ЄРДР 26 вересня 2024 року внесено відомості за №12024082070000998. В ході досудового розслідування було встановлено, що абонент стільникового зв`язку з номером телефону [NUMBER] , 24 вересня 2024 року перебував в зоні дії базових станцій в Миколаївській та Одеській областях. У кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено і обвинувачення не пред`явлено. На звернення [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» повідомив їй про відсутність підстав для повернення коштів банком, скасування нарахованих відсотків та штрафних санкцій за кредитним рахунком. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення №705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19). Відповідно до пунктів 108, 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. № 164 «Власник рахунку несе відповідальність за використання корпоративних (бізнесових) платіжних інструментів під час здійснення платіжних та/або інших операцій. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.» Так само, згідно з ч.5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Як вже зазначалось, за змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що первісні входи до акаунта «Приват24» [PERSON] відбулись 24 вересня 2024 року з 21:47 годині. Оспорювані фінансові операції з грошовими коштами позивачки відбулись 24 вересня 2024 року з 22:06:32 години до 22:13:51 години за допомогою системи Приват24. 24 вересня 2024 року о 22:16:15 годині [PERSON] повідомила ПриватБанк про шахрайські операції з її рахунками. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Умови і правила), система «Приват 24», у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет. Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему (підпункт 2.3.1.2.2 Умов і правил). Згідно з підпунктом 2.3.1.2.3 Умов і правил правила користування системою «Приват24», викладені на сторінці Банку у мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/udalenniy-banking/privat24. Також ці правила викладені за адресою: https://privat24business.pp.ua/privat24-reyestraciya-novogo-koristuvacha/. Відповідно до вказаних правил, реєстрацію у системі «Приват 24» можна здійснити декількома способами, зокрема дистанційно (через мережу інтернет) або через банкомат. Так, відповідно до Правил користування системою «Приват 24», для реєстрації нового користувача в системі «Приват24» через мережу інтернет необхідно здійснити наступні дії: перейти за посиланням https://www.privat24.ua/; у правому верхньому куті вебсторінки натиснути кнопку «Вхід»; далі в спеціальну форму ввести номер мобільного телефону; підтвердити, що це діючий мобільний номер за допомогою введення у відповідне поле цифр з SMS-повідомлення або шляхом прийняття дзвінка Банку); обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати та зазначити у відповідному полі пароль входу в систему, повторити його та вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail), натиснути кнопку «Далі». Після цього процес реєстрації в системі «Приват24» через мережу Інтернет можна вважати завершеним. Альтернативним способом реєстрації в системі «Приват24» є реєстрація через банкомат АТ КБ «ПриватБанк». Для такого способу реєстрації потрібно: вставити діючу картку ПриватБанку в картоприймач і ввести на клавіатурному блоці PIN-код; перейти в меню «Банківські послуги»; натиснути кнопку «Інтренет-банк Приват24»; перейти в «Реєстрація в Приват24/зміна пароля»; ввести номер свого фінансового мобільного телефону; у відповідне вікно ввести одноразовий пароль з SMS-повідомлення, що прийшло на мобільний телефон, натиснути кнопку «Далі». Після чого на екрані банкомата з`явиться повідомлення про успішно завершену операцію. Обов`язково варто дочекатися чека, в якому, крім логіна входу в систему (номер мобільного, який був зазначений при реєстрації), буде вказано згенерований автоматично пароль, який рекомендується змінити при першому сеансі роботи з системою «Приват24». Ще одним способом реєстрації в системі є мобільний додаток Приват24. Для реєстрації таким способом необхідний смартфон або планшет, що працює на базі операційних систем Android або iOS. На вказаний пристрій необхідно завантажити мобільний додаток Приват24 з «Play Маркет» або «App Store»; після встановлення додатку у полі «Вхід/Реєстрація ввести номер мобільного телефону, який буде використовуватися для входу в систему; натиснути кнопку «Продовжити»; підтвердити операцію через прийняття виклику або через введення одноразового пароля з SMS-повідомлення; обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати і ввести пароль, повторити пароль і вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail); погодитися з Умовами і правилами надання банківських послуг, натиснувши відповідну позначку. З цього моменту реєстрація у додатку закінчена. Системний аналіз наведених алгоритмів реєстрації свідчить про те, що особі, яка бажає зареєструватись у системі «Приват24» та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номера хоч б однієї з банківських карток клієнта «Приват24», прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта. У разі відсутності в особи всього обсягу вказаної інформації для ідентифікації Банк має право відмовити у її реєстрації в системі «Приват 24» або обмежить його можливість по управлінню рахунками в системі (підпункт 2.3.1.2.4 Умов і правил). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) зазначив, що «суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи Банку про те, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Sim-карту або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не здійснив аналіз доводів позивача про те, що вона не втрачала банківських карток, їх ПІН-кодів і телефону та нікому їх не передавала, не вчиняла будь-яких інших дій, які б могли призвести до списання грошових коштів з її рахунків відповідно наведених вище алгоритмів реєстрації у системі «Приват 24». У вказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1.1.1.71 Умов і правил фінансовий номер телефону клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується Клієнтом під час активації продукту за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, в банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН-коду картки і СМС-паролем, а також в Системі «Приват24» (у разі зміни логіна користувача). Тобто фінансовий номер телефону клієнта є важливою складовою отримання якісних банківських послуг у АТ «ПриватБанк» та безпеки клієнта. За фактом заволодіння 24 вересня 2024 року грошовими коштами [PERSON] , Службою Безпеки АТ КБ «Приватбанк» проведено перевірку, якою встановлено, що [PERSON] не захистила свій фінансовий номер, з якого о 22:08 годині 24 вересня 2024 року проведено підтвердження операції шляхом надання правильних відповідей на контрольні запитання. Аналізуючи такі обставини, суд вважає встановленим, що саме дії позивачки [PERSON] , які надали можливості заволодіти її фінансовим номером телефону, призвели до незаконного заволодіння її грошовими коштами. Крім того, повідомлення банку про шахрайські дії, [PERSON] здійснила лише через 29 хвилин після того, як їй стало відомо про використання її акаунта у Приват24 сторонніми особами, о 22:16 годині. Після такого повідомлення жодних спірних операцій та подальшого заволодіння грошовими коштами не відбулось. Суд також враховує висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, відповідно до яких суд зобов`язаний перевірити, чи власна бездіяльність позивача щодо збереження її фінансового номера телефону не сприяла тому, що сторонні особи могли використати її фінансовий номер телефону для здійснення несанкціонованих банківських переказів. За встановлених обставин суд приходить до переконання, що відповідачем АТ КБ «Приват Банк» доведено, що позивачка [PERSON] своїми діями сприяла незаконному використанню своєї персональної інформації, яка дала змогу провести операції по переведенню (викраденню) грошових коштів, у зв`язку з чим банк не несе відповідальності за проведені операції. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, приймаючи до уваги викладені позиції Верховного Суду, що в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Outcome: dismissed