Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

1. Короткий виклад позовних вимог 29.07.2025 [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 211849,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . 09.10.2008 розлучилася із відповідачем, з того часу дитина проживає разом із нею. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 його заробітку на утримання дочки [PERSON] до її повноліття. Шепетівським відділом ДВС було відкрито виконавче провадження для примусового виконання рішення суду. Проте відповідач невчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти, через що станом на грудень 2023 року мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 211849,50 грн. Сума неустойки (пені), що підлягає стягненню за період з грудня 2017 року по грудень 2023 року становить 1795429,12 грн. 2. Рух справи Ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження у справі. 3. Позиція сторін Представник позивачки адвокат Спеціальний С. П. в судовому засіданні позов пітримав. Представник відповідача адвокат Дацишина М. В. проти позову заперечувала та вказала, що позивачкою безпідставно включено у розрахунок пені період з 2018 по 2023 роки, оскільк виконавче провадження було відкрито у червні 2025 року. Крім того, необхідно врахувати, що позивачка з дитиною виїжджала за кордон, тому відповідачу не були відомі номера її рахунку для переказу коштів, на теперішній час заборгованості зі сплати аліментів відповідачем погашена. Він не ухалявся від сплати аліментів, заборгованість виникла не з його вини. В 2022 році він хворів, у 2023 році переніс оперативне втручання, після чого потребував тривалого лікування. 4. Обставини справи, встановлені судом Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 27.12.2005, актовий запис № 500. 09.10.2006 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 09.10.2008, актовий запис № 226. 20.09.2009 позивачка уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 10.09.2009, актовий запис № 261. 18.07.2007 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист у справі № 2-1074/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, за яким суд вирівшив стягувати із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 05.07.2007 до досягнення нею повноліття. 25.04.2014 постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 43120581 із виконання виконавчого листа Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 2-1074 від 18.07.2007 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 43120581 станом на 30.12.2023 сукупний розмір заборгованості [PERSON] за період з грудня 2017 року по грудень 2023 року становить 211849,50 грн. За розрахунком позивачки пеня за несвоєчасну сплату аліментів в період з грудня 2017 року по грудень 2025 року становить 1795429,12 грн. 31.01.2024 постановою головного державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчено виконавче провадженя № 43120581 із виконання виконавчого листа Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 2-1074 від 18.07.2007 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для данного виду стягнення. Заборгованість станом на 13.12.2023 становить 211849,50 грн. 10.06.2025 постановою заступника начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 78330405 з виконання виконавчого листа Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 2-1074 від 18.07.2007 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . На день досягнення дитиною повноліття утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 211849,50 грн. 10.06.2025 постановою заступника начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернуто стягнення на доходи [PERSON] . Згідно з розрахуноком державного виконавця заборгованість [PERSON] . Зі сплати аліментів в сумі 211849,50 грн погашена протягом червня жовтня 2025 року. 5. Мотиви і висновки суду Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно з частиною 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів станом на день досягнення дитиною повноліття в сумі 211849,50 грн, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати. Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і береться судом при визначенні розміру заборгованості. При цьому, оскільки сума пені перевищує суму заборгованості, стягненню підлягає 100% відсотків заборгованості. З приводу посилання відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася не з його вини, оскільки позивачка разом з дитиною виїжджала за кордон і у нього не було зв`язків із нею, він тривалий час лікувався, в 2023 році переніс оперативне втручання з видалення пухлини, суд зазначає наступне. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. В постанові від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 Верховний Суд висловив позицію, що ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитися як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов?язку, а саме приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо. В постановах від 10.01.2024 у справі № 359/240/21 та від 19.02.2024 у справі № 761/893/23 Верховний Суд висловив позицію, що у Сімейному кодексі не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, він повинен надати докази на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів. Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватися судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З аналізу судової практики вбачається, що обставинами, які виключають вину платника аліментів у виникненні заборгованості, вважаються хвороба, несвоєчасна виплата зарплати, затримка або неправильне перерахування аліментів банками, помилка державного виконавця у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (постанова ВС від 14.12.2020 у справі № 661/905/19), спільне проживання стягувача та боржника однією сім`єю після ухвалення рішення про стягнення аліментів та непред?явлення його до примусового виконання протягом часу такого проживання (постанову Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 519/970/21. Відповідач не надав суду доказів, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належної сплати аліментів та що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів. Так, представник відповідача Дацишина В. М. в судовому засіданні підтвердила, що відповідачу було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, з розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що він з травня 2018 року частково сплачував аліменти, відтак відповідач був обізнаний щодо обов`язку сплачувати аліменти та рахунку позивачки для їх сплати. При цьому виїхд позивачки за межі України не вплинув на можливість виконання ним свого обов`язку. Представник позивачки в судовому засіданні зазначив, що позивачка банківського рахунку з часу відкриття виконавчого провадження у 2017 році не змінювала, а відповідач не наддав доказів протилежного. Доказів незадовільного стану свого здоров`я та тривалого лікування відповідач суду не надав. Відвідування відповідачем Рівненського обласного протипухлинного центру 26.07.2023 для виконання трепанбіопсії пухлини м`яких тканин задньої поверхні шиї справа тривало незначний час та суттєво не вплинуло на виконання ним аліментних зобов`язань. Відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, має високий рівень грошового забезпечення, сплатив заборгованість зі сплати аліментів в сумі 211849,50 грн протягом трьох місяців, що свідчить про його можливість сплатити пеню за ухилення від сплати аліментів, навіть з урахуванням наявності у нього на утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а тому на нього має бути покладена відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну сплату аліментів. 5. Розподіл судових витрат Згідно з вимогами частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 2118,50 грн (211849,50 грн х 1%). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20). Правову допомогу позивачці у справі надавав адвокат Спеціальний С. П. на підставі договору про надання правничої допомоги № 21-07/2025 від 21.07.2025. Вказаним договором передбачений розмір гонорару в сумі 6000 грн. Згідно з квитанцією № 21/07-25 від 21.07.2025 [PERSON] сплатила адвокату Спеціальному С. П. гонорар в сумі 6000 грн. Вказаний розмір гонорару суд вважає розумним та співмірним із складністю справи. В зв`язку з задоволенням позову на користь позивачки підлягають стягненню витрати на оплату правової допомоги позивача в сумі 6000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved