Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідачка по справі є матір`ю малолітнього [PERSON] , 19.10.2012. Батьком дитини є позивач. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24.01.2018 року. Малолітній [PERSON] з часу, коли сторони розлучились проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . У сторін по справі є ще старший син [PERSON] , 2006 року народження. Позивач з січня 2018 року самостійно займається вихованням та утриманням дітей. Відповідачка по справі з січня 2018 року разом з [PERSON] не проживає, у січні 2018 року вона пішла з родини і до цього часу жодного разу не приїздила до сина, не цікавилась його життям. Де на даний момент проживає відповідачка по справі позивачу невідомо.)3.05.2018 Сумським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. До серпня 2021 відповідачка сплачувала аліменти, із серпня 2021 кошти на утримання сина не перераховує, має заборгованість станом на 01.08.2025 181845 грн.99 коп.. А тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали та просять задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України» в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень чи відзиву на позов не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від нього надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.8) Згідно судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 03.05.218 року з відповідачки на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 30.03.2018. і до повноліття дітей( а.с.9). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №142277 від 05.08.20025 р. виданої Сумським районним відділом державної виконавчої служби заборгованість по аліментам станом на 01.08.2025 становить 181845 грн. 99 коп(а.с. 19). Відповідно до довідки Бездрицької сільської ради Сумського району від 11.12.2024 №296/02-34 [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні( а.с.13) Як вбачається з акту обстеження фактичного місця проживання [PERSON] від 15.01.2018 на час проведення обстеження комісією у складі секретаря Бездрицької сільської ради, спеціалістів сільської ради, [PERSON] проживає разом з синами [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2012, тестем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою на момент обстеження не було вдома. Зі слів родичів вона не проживає вдома близько двох місяців.( а.с.14) Відповідно до довідки Бездрицької сільської ради від 05.08.2025 №56/02-34 [PERSON] , [INFO] з 2018 по 2023 проживав разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні.( а.с.15) Відповідно до довідки Бездрицького ліцею від 05.08.2025 №01-23/66 його син [PERSON] навчається з 1 по 7 клас у Бездрицькому ліцею Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. [PERSON] мати (син [PERSON] ), за період навчання сина в ліцеї, жодного разу не цікавилася навчанням дитини, батьківські збори не відвідувала. Вихованням дитини займається батько. [PERSON] за період навчання сина відвідував батьківські збори, вчасно сплачував рахунки за харчування, приймав активну участь у житті класу та ліцею( а.с.16) З довідки виданої АТ «Українська залізниця» [PERSON] , який з 03.06.2021 працює в Регіональній філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» і обіймає посаду оглядача-ремонтника вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Баси Сумського регіону служби роботи станцій дотепер( а.с.17) Як вбачається з акту-підтвердження про не проживання осіб за місцем реєстрації на території Бездрицької сільської ради від 07.08.2025 на час проведення обстеження комісією у складі депутата Бездрицької сільської ради, сусідів встановлено, що [PERSON] зареєстрована але не проживає на території Бездрицької сільської ради за адресою [ADDRESS] , а проживає в с.Н. Сироватка( а.с.18) Відповідно до наданої інформації Державної прикордонної служби України від 20.10.2025 №19/83030-25 наявна інформація про перетин кордона [PERSON] виїзд 08.08.2021 пункт пропуску Лужанка, та виїзд 07.01.2022 пункт пропуску Грушів( а.с.35) Відповідно до даних Резерв плюс сформованих 07.10.2025 [PERSON] уточнив свої дані вчасно 04.06.2024( а.с.38) Згідно висновку Служби у справах дітей Бездрицької сільської ради затвердженим рішенням виконавчого комітету Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від 24.10.2025 №67 р. після розірвання шлюбу діти проживають разом з батьком. На сьогоднішній момент мати має іншу родину, але місце проживання її невідоме. Вона відсторонилась від виховання дитини, не бачиться з нею, не відвідує її, не телефонує, не передає подарунків, жодного інтересу до життя дитини не проявляє, будь-якої фінансової допомого на утримання дитини не надає. Станом на 01.08.2025 має заборгованість зі сплати аліментів Батько самостійно займається вихованням сина, підтримує контакт із закладом освіти, де син навчається, бере участь у шкільних заходах. Вважали за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню сина [PERSON] (а.с.30,40). Під час розгляду справи був допитаний свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її сином. 7 років тому син розслучився з [PERSON] , після чого вона залишила дітей сину і більше не з`являлась. Вона їздила допомагати сину з дітьми. До розірвання шлюбу син був на заробітках за кордоном, відповідачка залишала дітей на тривалий час одних на свого хворого батька. Діти були не доглянуті, сусіди приходили годувати дітей. Було таке, що її не було вдома 10 днів. Меншого сина в дитячий садочок водив старший син. ЇЇ батько був після операції та приглядав за дітьми. Пізніше їм розповіли, що відповідачка в цей час гуляла та пила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила що є сусідкою сторін по справі, старші діти в них однолітки. Вона працює вихователькою в дитячому садку в групі де виховувався [PERSON] . Позивач виховує дітей сам. Відповідачку вона не бачила з 2018-2019 року. В дитячий садок вона не з`являлась. Вона запитувала у позивача де мати дітей, він говорив, що поїхала куди саме не говорив. [PERSON] був маленький, а тому нічого не розповідав. Дитячий садочок відвідував тільки батько. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є невісткою відповідачки. Розлучились сторони в 2018 році. Вона спілкувалась з відповідачкою, до тих пір поки вона не стала зникати на певний час. Ініціатором розлучення стала відповідачка, так як вона знайшла іншого чоловіка. Дітей вона не забрала з собою. За цей час відповідачку бачила один раз на похованні її батька. На похованні були присутні діти сторін, але відповідачка до них не підходила, не спілкувалась. Менший син проживає з позивачем. Коли позивач на роботі, то допомагає доглядати за сином його мати. Коли вони жили ще разом, то в них все було нормально, їжу вона готувала, вдомі прибирала. Перед розлученням вона стала кидати дітей на декілька днів, її батько приглядав за дітьми, але він був хворий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка її племінниця. З 2018 року вона її не бачила хоча вони живуть в одному селі і вона їх відвідувала. Останній раз це було на похованні батька. Батько відповідачки приховував від неї, що відповідачка залишила дітей на 10 днів. У 2017 році вона наглядала за братом- батьком відповідачки, так як він був хворий і відповідачкою, так як позивач був у Польщі. Вона прийшла до них до дому, та побачила, що в дітей не було їжі, лише одні зварені макарони. Діму, молодшого сина водив у садочок старший брат. Позивач був вимушений повернутись із заробіток, так як діти були самі не доглянуті. Вона приїздила один раз десь у 2017-2019 році, потім пропала. На похованні свого батька, коли вона приїздила в село навіть не підійшла до дітей, хоча син молодший проходив поруч неї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка її кума. Після народження сина [PERSON] вона змінилась та стала більше приділяти уваги більше собі, а не дітям. Коли вона приходила дот неї в гості, то діти були не доглянуті, їжі було мало. Чоловік був на заробітках, висилав їй гроші, а вона їх витрачала на себе, а не на дітей, була невідповідальною матір`ю. У 2019 році бачила її останній раз. Вони з позивачем розлучились, діти залишились з батьком. Вона забрала речі та поїхала до свого нареченого. Спочатку вона забрала [PERSON] з собою. На наступний день сина повернула, сказала, що [PERSON] «вредний», що її новий чоловік не може терпіти цього. Позивач повернувся із заробіток, так як сусіди стали бити на сполах, так як діти були недоглянуті, 10 днів були одні. Почали підключать родичів і [PERSON] покинув свою роботу Він більше нікуди не уїзжав, син проживає разом з ним, він його виховує та доглядає. Діти завжди охайні, не так як під час того, як вони жили з відповідачкою. Вона їй не телефонувала жодного разу, не цікавилась у неї про сина. З 2019 року її ніхто не бачив, вона не цікавилась про долю сина. В судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] було заслухано думку дитини [PERSON] , який пояснив, що проживає з батьком, коли він на роботі то за ним приглядає бабуся, мати тата. На разі він навчається у 7 класі, свою мама він не пам`ятає зовсім. Вона йому не телефонує, жодного разу не спробувала з ним зв`язатись. Подарунки вона не передавала, коли хворіє то його доглядає тато ходить в школу. Зазначав, що не знає чи варто її позбавити батьківських прав. Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання свого сина [PERSON] не проявляє материнської турботи, не цікавиться його здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] .

Outcome: approved