Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку [PERSON] , починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином двадцяти трьох років на час навчання. Обґрунтування позиції сторін В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 10.10.1992 з відповідачем було укладено шлюб, який розірвано Рішенням Жидачівського районного суду від 21.09.2021 у справі №443/1189/21. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який після розлучения залишився проживати разом із позивачкою. Відповідно до Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 28.12.2021 у справі №443/1634/21 відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до Інформації про виконавче проваджения ВП 68511597 08.09.2025 виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №443/1634/21, виданого 28.12.2021 Жидачівським районним судом Львівської області стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття закінчено, оскільки син [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття. На даний час дитина є повнолітньою, однак навчається на першому курсі у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на контрактній основі, тобто потребує аліментів на утримання, які відповідач (батько) не платить. Відповідно до Договору про навчання у закладі освіти (на умовах надання платної освітньої послуги) від 09.09.2024 вартість навчання за рік становить 30 700 гривень, якфі оплачуються позивачкою. Син на період навчання проживає у гуртожитку, вартість якого становить 800+900 гривень на місяць. Відповідно до довідки Національної академії Служби безпеки України від 23.09.2025 №999 студент [PERSON] у 2025 році вступив на навчання до Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України (наказ про зарахування від 11.08.2025 № 66-oс) і на цей час навчається на першому курсі (бакалавр, денна форма навчання) за спеціальністю К3 «Національна безпека» за кошти фізичних/юридичних осіб (без отримання стипендії). Строк закінчення навчального закладу - липень 2029 року. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.10.2025 /а.с.61-62/. 23.10.2025 цивільна справа №443/1638/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, призначена на 23.10.2025 о 09 год 30 хв знята з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. перебуває на лікарняному. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 18.11.2025 у звязку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 18.12.2025 /а.с.74/. Розгляд справи по суті відбувся 18.12.2025 без участі сторін. Позивачка [PERSON] подала заяву у якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просить судове засідання проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме від всіх видів його доходів як це зазначено в описовій частині позову. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.12.2025, є дата складення повного тексту судового рішення 19.12.2025 . Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити частково. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2007, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Згідно з рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.09.2021 у справі №443/1189/21, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено частково. Розірвано шлюб, зареєстрований 10.10.1992 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Смичинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, про зроблено запис № 07. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с.10-12/. Відповідно до судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області від 28.12.2021 у справі №443/1634/21, наказано стягувати з [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття /а.с.13-14/. На піставі судовога наказу від 28.12.2021 у справі №443/1634/21 було відкрито вчиконавче провадження 68511597, що підтверджується інформацією про виконавче провадження від 19.09.2025, та відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.09.2025 було закрито, оскільки [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття /а.с.15-23 на звороті/. Згідно з договором найму жилого риміщення гуртожитку від 09.09.024, [PERSON] приймає для тимчасового проживання жиле приміщення та місця загального користування в гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Оплата за проживання в гуртожитку становить 800+300грн в місяць /а.с.24-25/. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 10.09.2024, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №33 від 10.09.2024 [PERSON] перерахувала кошти у сумі 4 800,00 грн та 1 800,00 грн оплати за гуртожиток /а.с.26/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4281591092.1 від 31.03.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 900,00 грн оплати за гуртожиток /а.с.39/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4281596216.1 від 31.03.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 2 410,00 грн оплати за гуртожиток /а.с.40/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4223690592.1 від 02.03.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 900,00 грн оплати за гуртожиток /а.с.42/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4223690166.1 від 02.03.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 2 400,00 грн оплати за гуртожиток /а.с.43/. Згідно з ордером на жилу площу в гуртожитку №90 серія Г-3 від 26.08.2024, [PERSON] , який навчається у ВНУ імені Лесі Українки має право на зайняття однією особою жилого приміщення, ліжко-місця, в гуртожитку [ADDRESS] на підставі рішеня №1 від 26.08.2024 /а.с.28/. Згідно з витягом з наказу Волинського національного університету імені Лесі України №34-с(з) від 03.09.2024, [PERSON] з 01.09.2024 є студентом І курсу факультету історії, політології та національної безпеки першого (бакалаврського) рівня вищої освіти деннної форми здобуття освіти за спеціальністю 052 «Політологія» за кошти фізичних або юридичних осіб /а.с.29/. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти (на умовах надання платної освітньої послуги) №137 (і)2024 від 09.09.2024, [PERSON] з 01.09.2024 є студентом факультету історії, політології та національної безпеки першого (бакалаврського) рівня вищої освіти деннної форми здобуття освіти за спеціальністю 052 «Політологія» за кошти фізичних або юридичних осіб. Вартість навчання за кожний навчальний рік становить 30 700 грн /а.с.30-37/. Відповідно до довідки №999 від 23.09.2025, студент [PERSON] у 2025 році вступив на навчання до Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України (наказ про зарахування від 11.08.2025 № 66-ос) і на цей час навчається на першому курсі (бакалавр, денна форма навчання) за спеціальністю К3 «Національна безпека» за кошти фізичних/юридичних осіб (без отримання стипендії). Строк закінчення навчального закладу - липень 2029 року /а.с.47/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4283561990.1 від 01.04.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 31 000,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.38/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4279408254.1 від 29.03.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 3 100,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.41/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4162675660.1 від 30.01.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 3 100,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.44/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4221622386.1 від 28.02.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 3 100,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.45/. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.4036010894.1 від 28.11.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 3 100,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.46/. Згідно з договором про навчання у Національній академії Служби безпеки України №426 від 11.08.2025, [PERSON] є студентом денної фрми здобуття освіти за освітньою програмою Кіберзахист інформаційних ресурсів за спеціальністю К3 Національна безпека для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб /а.с.48-51/. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Національній академії Служби безпеки України від 11.08.2025, загальна вартість платної освітньї послуги становить 182 000,00 грн /а.с.52-55/. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №20 від 27.08.2025, [PERSON] перерахувала кошти у сумі 23 230,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.56/. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №23 від 16.10.2024, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №34 від 10.09.2024 [PERSON] перерахувала кошти у сумі 3 100,00 грн та 3 100,00 грн оплати за навчання [PERSON] /а.с.27/. Згідно з довідкою №2380 від 19.08.2025, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 30.10.2024. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що дитина продовжує навчання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. В постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, правовий аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є студентом Волинського національного університету імені Лесі України факультету історії, політології та національної безпеки першого (бакалаврського) рівня вищої освіти деннної форми здобуття освіти за спеціальністю 052 «Політологія» за кошти фізичних або юридичних осіб та студентом навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України і на навчається на першому курсі (бакалавр, денна форма навчання) за спеціальністю К3 «Національна безпека». Надавши оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріали справи не містять фактичних даних щодо наявності у відповідача вад здоров`я, які б впливали на його працездатність, а також наявності у нього інших утриманців чи фінансових зобов`язань, що утруднювали б чи робили неможливим виконання ним обов`язку щодо утримання сина, який продовжує навчання. Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] , суд приймає до уваги те, що син навчається за денною формою, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, доходів його матері [PERSON] недостатньо для належного утримання сина. Також суд враховує, що позивачкою не надано жодних доказів, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, а саме в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також не заявлено клопотань про витребування доказів такого, а тому, враховуючи той факт, що відповідач частково визнав позов, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду, а тому позов слід задовольнити частково. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1 211,20 грн).

Outcome: partial