Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 20.01.2022 року між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 95273. За Кредитним договором ТОВ «ФК «Кредітплюс» надало [PERSON] кредитні кошти а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 28.01.2025 р. між ТОВ «ФК «Кредитплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 28012025 за яким ТОВ «ФК «Кредитплюс» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредитплюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 49196,73 грн., з яких 21906,71 грн. сума боргу за основною сумою заборгованості, 25290,02 грн. сума боргу за відсотками, та 2000 грн. заборгованість за комісією. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 49196,73 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн., та 16000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 08 грудня2025 року при відкритті провадження судом було визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Представник позивача, Сердійчук Я.Я., у позовній заяві просила суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач до судового засідання викликався шляхом оголошення. Будь-яких клопотань від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом було встановлено, що 20 січня 2022 року [PERSON] підписав заяву на видачу кредиту №100353878 у ТОВ «Фінансова компанія «Кредитплюс». 20 січня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Кредитплюс» було підписано паспорт споживчого кредиту. 20 січня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Кредитплюс» було укладено договір про споживчий кредит №95273. За кредитним договором №95273 типом кредиту є кредитна лінія в сумі 78284 грн., строком на 1278 днів, з сумою першого траншу в розмірі 22728 грн., який надається строком на 546 днів. Строк на який надається другий транш становить від 84 днів до 24 місяців. Перший транш надається в розмірі 20000,64 грн. на рахунок позичальника № [NUMBER] , та у розмірі 2727,36 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією. Процента ставка за перший транш складає 210% річних. Процента ставка за другий транш не перевищує 550% річних. Загальні витрати за першим траншем складають 53039,58 грн. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 грн. Стандартний тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200 грн. Згідно платіжного доручення №CRD378886 грошові кошти в сумі 20000,64 грн. було перераховано на картковий рахунок [PERSON] . З карти обліку виконання договору №95273 вбачається, зо заборгованість [PERSON] становить 49196,73 грн., з яких: 21906,71 грн. сума боргу за основною сумою заборгованості, 25290,02 грн. сума боргу за відсотками, та 2000 грн. заборгованість за комісією. 28.01.2025 р. між ТОВ «ФК «Кредитплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 28012025 за яким ТОВ «ФК «Кредитплюс» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредитплюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 49196,73 грн., з яких 21906,71 грн. сума боргу за основною сумою заборгованості, 25290,02 грн. сума боргу за відсотками, та 2000 грн. заборгованість за комісією. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором кредитування №95273 від 20.01.2022 р., укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс». Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за таким кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість в загальну розмірі 4919,73 грн., яку відповідач повинен сплатити на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. підтверджуються: договором № 02-07/2024 від 02 липня 2024 р. про надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявкою на надання юридичної допомоги №1883 від 01.10.2025; витягом з акту №21 про надання юридичної допомоги за яким вбачається, що вартість наданої послуги становить 16000 грн. При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція була викладена неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 листопада 2021 року по справі № 922/449/21 та від 3 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19. Натомість, суд вважає, що при визначенні витрат на правничу допомогу по даній справі не було дотримано розумність їх розміру, враховуючи незначну складність справи. Таким чином послуги адвоката адвокатського об`єднання на складання позовної заяви на суму 12000 грн. на переконання суду, як суттєво завищенні, тому витрати на правовому допомогу підлягають зменшенню, до розміру саме 4 000 грн. При цьому судом було враховано однотипність складених в інтересах ТОВ «Факторинг Партнерс» адвокатом позовних заяв, що не зумовлює витрачання значного обсягу часу та зусиль такого правника. Отже, виходячи з визначеного судом розміру витрат на правничу допомогу по даній справі, зважаючи на критерій розумності їх розміру та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу позивача підлягають зменшенню у даному випадку до 4000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Факторинг Партнерс» зі сплати судового в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved