Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

17.09.2025 [PERSON] в особі представника адвоката Гаранської У.В. звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в період з 10 квітня 2018 року по день його зникнення безвісти, а саме 08 квітня 2025 року, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця та [PERSON] перебували у шлюбі. У шлюбі у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2012. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/15944/17 від 10.04.2018 шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу заявниця та [PERSON] відновили шлюбні відносини та продовжили проживати разом за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з повномасштабним вторгненням [PERSON] 05.08.2023 був призваний на військову службу під час мобілізації. [PERSON] проживав разом із заявницею однією сім`єю, вважав її своєю дружиною, під час відпусток приїздив до заявниці та сина, надсилав їй грошові кошти, цікавився її справами та справами сина, здійснював оплату комунальних послуг у квартирі, де вони проживали, вважав вказану квартиру своїм домом, піклувався про сім`ю, в тому числі щодо переказу показів за спожиті комунальні послуги, спільно купували із заявницею рухоме майно. Таким чином, заявниця та [PERSON] спільно проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. 08.04.2025 під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Дружба Бахмутського району Донецької області [PERSON] зник безвісти, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 4508 від 11.04.2025, яке надійшло заявниці, як дружині. З особової справи зниклого безвісти слідує, що він вказував [PERSON] як дружину, та зазначав своєю домашньою адресою спільну адресу проживання з заявницею: [ADDRESS] . Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідний заявниці для подання звернень про розшук чоловіка, отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, оформлення пільг як члена сім`ї зниклого безвісти Захисника, реалізації інших прав, пов`язаних із зникненням безвісти військовослужбовця. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 18 вересня 2025 року заява [PERSON] залишена без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків шляхом поданням до суду квитанції про сплату судового збору, або документу, що підтверджує підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону. 24 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника заявника адвоката Гаранської У.В. надійшла квитанція про сплату судового збору. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 26.09.2025 вказану заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження, призначено до розгляду у судовому засіданні. 08.10.2025 через систему «Електронний суд» представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Джус А.А. надав до суду письмові пояснення з посиланням на те, що у законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають один з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать. Разом з тим, шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя справа №335/15944/17 від 10.04.2018 року, а твердження про те що відбулося примирення не підтверджується долученими документами до заяви. Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 28.10.2025 через систему «Електронний суд» представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, надав до суду письмові пояснення, згідно з яких, просив у задоволенні заяви відмовити з посиланням на те, що задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і встановлення факту, щодо проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його членів сім`ї, а також на їх право на отримання пільг та виплат, що свідчить про наявність спору про право, тому Міністерство оборони України заперечує проти розгляду заяви у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право. Крім того, заявницею не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт проживання з [PERSON] , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків подружжя. У судовому засіданні 18.12.2025 заявниця та її представник підтримали заяву та просили суд її задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України та Військової частини [NUMBER] в судове засіданні не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені судом своєчасно та належним чином. Разом з тим, у своїх письмових поясненнях просили суд здійснювати розгляд заяви за їх відсутності. 18.12.2025 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 23.12.2025. Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Допитаний в судовому засіданні 18.12.2025 в якості свідка [PERSON] , пояснив, що є рідним братом зниклого безвісти [PERSON] . Відомо, що [PERSON] та [PERSON] приблизно з 2008-2009 року, тобто більше 15 років, до мобілізації проживали разом за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 2024 року [PERSON] приїхав додому до сім`ї. Представляв заявницю як дружину, разом купували побутові речім та вели спільний побут. Під час допиту у судовому засіданні 18.12.2025 в якості свідка [PERSON] пояснила, що є матір`ю заявниці, знає [PERSON] з 2006. У 2012 її донька [PERSON] народила онука. У 2012 [PERSON] та [PERSON] зробили ремонт у квартирі [ADDRESS] , та переїхали разом. Шлюб між ними було розірвано в 2018 з ініціативи [PERSON] . Однак помирились та продовжили проживати разом. Все робили разом (купували меблі, робили ремонт в квартирі), мали спільний бюджет. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] разом з [PERSON] , 16 грудня 2011 року зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрів актів про одруження області зроблено запис № 544, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2012. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 (справа № 335/15944/17) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки №Т-1212-1595 від 28.08.2025 виданої районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району, [PERSON] , [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] та неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Згідно з сповіщення сім`ї [INFO] від 11.04.2025 надісланого гр. [PERSON] , сержант [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 08 квітня 2025 року під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Дружба Бахмутського району Донецької області. 10.04.2025 Відділом поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом безвісти зникнення 07.04.2025 військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] . З Акту службового розслідування слідує, що [PERSON] у своїх відомостях вказував, що «одружений», в графі «близькі родичі: [PERSON] », та зазначав своєю домашньою адресою спільну адресу проживання з заявницею: [ADDRESS] . На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу заявницею, також надано Виписку про рух коштів по картці [NUMBER] на ім`я [PERSON] у період часу 09.11.2020 по 30.04.2025 по категорії «поповнення картки по операціям [PERSON] , від [PERSON] »; Виписку по надходженням по картці [NUMBER] і додатковим рахунком договору SAMDNWFC00083658178 від 02.03.2023 за період з 01.01.2023 по 14.08.2025; квитанціями про спільно придбане майно заявницею та [PERSON] . Разом з тим, на підтвердження спілкування заявниці з [PERSON] , останньою долучено до матеріалів справи фото скриншотів з мобільного телефону. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)). Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18). Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю підтверджується такими доказами: фактичним проживанням за однією адресою; наявністю у заявниці документів, виданих на ім`я [PERSON] , зокрема, свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, РНОКПП; витягом з наказу військової частини про зникнення безвісти [PERSON] ; показами свідків, що підтвердили факт постійного проживання заявниці з [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за період часу з моменту розірвання шлюбу між останніми (10.04.2018) до моменту безвісти зникнення [PERSON] (08.04.2025). Суд не погоджується з доводами представників Військової частини [NUMBER] та Міністерства оборони України щодо відсутності доказів перебування заявниці у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , так як на думку суду, вказані вище докази, в їх сукупності, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю між вказаними особами. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника Міністерства оборони України, що у даній справі існує спір про право, яким має вирішуватися виключно у позовному провадженні, так як ні Міністерство оборони України ні військова частина, які є заінтересованими особами у справі, не є отримувачами грошових коштів, які можуть бути призначеними для виплат заявниці. При цьому, у своїх поясненнях заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у повному обсязі. Матеріали справи не містять відомостей про осіб, які можуть бути потенційними отримувачами грошових допомог пов`язаних із безвісти зникненням військовослужбовця та того, що вказані особи претендують на отримання зазначеної допомоги. Разом з тим, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання заявниці та [PERSON] . Також суд зазначає про те, що спір про право має бути реальним, а не гіпотетичним. Суд зазначає, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є не лише отримання грошової допомоги заявницею, законність та обґрунтованість чого має перевірятися відповідними органами та установами Міністерства оборони України, а і наявність інших прав та обов`язків заявниці, зокрема, щодо: володіння та користування майном безвісти зниклого військовослужбовця; звернення до уповноважених осіб з метою з`ясування факту можливого перебування у полоні [PERSON] ; надання заявниці статусу члена сім`ї зниклої без вісти особи для отримання соціальних допомог. На підставі викладеного,

Outcome: approved