Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Роговський В.П., звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] набула у власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», вбиральні літ.«Є», воріт з хвірткою під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] була його одноособовим членом. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», вбиральні літ.«Є», воріт з хвірткою під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 18 лютого 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Коржан В.Д. і зареєстрований в реєстрі за № 590. [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, 30 березня 2004 року від її імені було подано до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 133/2004, і 30 березня 2004 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо права на земельну частку (пай). Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», вбиральні літ.«Є», воріт з хвірткою під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в суд не з`явилася, її представник адвокат Роговський В.П. надав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в суд не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини справи. [PERSON] набула у власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», вбиральні літ.«Є», воріт з хвірткою під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] була його одноособовим членом. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», гаража літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», вбиральні літ.«Є», воріт з хвірткою під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під № 3, криниці під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 18 лютого 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Коржан В.Д. і зареєстрований в реєстрі за № 590. [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, 30 березня 2004 року від її імені було подано до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 133/2004, і 30 березня 2004 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо права на земельну частку (пай). Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (підпункт 4.21. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка. Крім позивача, є ще один спадкоємець за законом першої черги (чоловік спадкодавця) відповідач по справі. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права. Тому позивач вважає, що право власності на вищевказане домоволодіння перейшло до неї в порядку спадкування за заповітом і просить захистити її цивільне право на спадкове майно шляхом визнання за нею права власності на нього. Відповідно дост.1216ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені до відповідача є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 1216, 1223 ЦК України,

Outcome: approved