Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6014878631 від 13.08.2020р. у розмірі 41 714,21 грн. Позов мотивований тим, що 13.08.2020р. між ТОВ ''ФК''ЦФР'' та [PERSON] укладено кредитний договір №6014878631 (далі договір), відповідно до якого сума кредитного ліміту становить 53 940,01 грн, строк користування кредитом 48 місяців зі сплатою відсотків. 17.12.2021р. між ТОВ ''ФК''ЦФР'' та АТ ''Таскомбанк'' укладено договір факторингу №171221, відповідно до якого АТ ''Таскомбанк'' набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. 02.12.2024р. між АТ ''Таскомбанк'' та ТОВ ''ФК'' Еліт Фінанс'' укладено договір факторингу №НІ/11/25-Ф, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. Відповідач умови договору належним чином не виконував, а тому має заборгованість у розмірі 41 714,21 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У заяві від 28.11.2025р. представник позивача просить суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою суду від 24.12.2025р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 13.08.2020р. між ТОВ ''ФК''ЦФР'' та [PERSON] укладено кредитний договір №6014878631, відповідно до якого сума кредитного ліміту 53 940,01 грн, строк користування кредитом 48 місяців, щомісячні проценти 1,50%, загальні витрати за кредитом 38 849,47 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 92 789,48 грн, реальна річна процентна ставка 31,52%. З виписки по особовим рахункам кредитного договору №6014878631 слідує, що відповідач користувався кредитними коштами. 17.12.2021р. між ТОВ ''ФК''ЦФР'' та АТ ''Таскомбанк'' укладено договір факторингу №171221, відповідно до якого АТ ''Таскомбанк'' набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. 02.12.2024р. між АТ ''Таскомбанк'' та ТОВ ''ФК'' Еліт Фінанс'' укладено договір факторингу №НІ/11/25-Ф, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. Відповідач умови договору належним чином не виконував, а тому має заборгованість у розмірі 41 714,21 грн, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем за вказаним договором. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача Наваренко В.Г. на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9 200 грн. надав до суду: копію договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024р., копію акту №4 приймання передачі наданих послуг від 02.06.2025р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію платіжної інструкції №2728 від 10.06.2025р. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, Великої Палат Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц). З огляду на те, що відповідач не заявляв про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, то суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 9 200 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved