Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

03.07.2024р. з Іллічівського міського суду Одеської області до Болградського районного суду Одеської області, на дотримання вимог чинного законодавства про територіальну підсудність, надійшла цивільна справа з позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до гр. [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, яким представник позивача просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ у порядку регресу завданні збитки в розмірі 9778,96грн. та судові витрати - в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 3028грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачено страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти. Відповідач був сповіщений про дату та місце судового засідання судовими повістками рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання та за адресою, вказаною у позові, першу з яких - він отримав разом з копію позову, але але до суду не з`явився, заперечень чи письмових пояснень щодо предмету та підстав позову суду не надав. Представник позивача у позові зазначив, що погоджується на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, але позовні вимоги - задоволенню не підлягають за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В силу вимог ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13ч.ч.1-2 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, що подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Страхова подія - ДТП, що стала підставою звернення потерпілого до позивача за відшкодуванням, - настала 22.11.2020р. по ву. 1-Травня, на перехресті просп. Миру, м. Чорноморськ, Одеська область, де відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Renalt Trafik д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і допустив зіткнення з автомобілем "Daewoo Lanos" з д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Іллічівським міським судом Одеської області від 12.01.2021р. (справа №501/4304/20) відповідач [PERSON] , [INFO] , був визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40грн.), постанова набрала законної сили (а.с.8). Ч.6ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, - є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, то особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), що містить спеціальні норми відносно регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п.«а» п.41.1ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, - в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 цього Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП, у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1ст.41 Закону. З наданих суду відомостей та доказів не вбачається, що [PERSON] відшкодував потерпілому шкоду, завдану вказаною ДТП, а також не вбачається, що на час вищевказаної дорожно-транспортної пригоди винний мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як те передбачено чинним законодавством, тому постраждалий, стверджується у позові, - звернувся за відшкодуванням до МТСБУ. Так, 02.02.2021р. власник автомобіля "Daewoo Lanos" з д.н.з. [NUMBER] гр. [PERSON] - звернувся з заявою до МТСБУ - з метою отримання відшкодування за страховим випадком на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був застрахований цей автомобіль (поліс №АО/6779827 від 09.01.2020р.), дія договору розповсюджується на час скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.14). Відповідно до ст.6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), страховим випадком є подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Зазначена шкода має бути відшкодована винною особою потерпілому, проте була відшкодована позивачем, який набув право регресного стягнення (суброгації). Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою - власником пошкодженого автомобіля Renalt Trafik д.н.з. [NUMBER] та відповідачем не виникало, у зв`язку з чим МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 8428,96грн. та витрати на встановлення розміру збитку і збір документів - 1350грн. (платіжні інструкції №889945 від 25.02.2021р. та №2546091 від 23.12.2020 р., а.с.33), розмір підтверджується звітом про оцінку автомобіля та визначення вартості збитку за №72396 від 12.14.2020р. (а.с.17-32). Ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки; ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 вищевказаного Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на підставі чого, після проведення виплати потерпілій особі, в позивача - МТСБУ - виникло право зворотної вимоги до відповідача. У чинному законодавстві існують два правові інститути - регрес і суброгація - які є різновидами права вимоги і не є тотожним поняттями, адже при суброгації відбувається зміна активного суб`єкта зі збереженням самого зобов`язання, тобто суброгацію можна розглядати як різновид сингулярного правонаступництва у страхуванні, а при регресі одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суброгація допускається лише у договорах майнового страхування, а правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України і ст.27 ЗУ «Про страхування». Ч.1 ст.1191 ЦК України визначає право зворотної вимоги (регресу), а право на подання регресного позову передбачено ст.38 вищевказаного Закону. При регресі страховик вправі задовольнити свою вимогу в повному обсязі, а у порядку суброгації страховик має право вимагати від особи, відповідальної за збитки, відшкодування суми в межах фактичних витрат. Крім того, регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, водночас, положення ст.993 ЦК України застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Перебіг строку позовної давності при суброгації починається не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку, адже відповідно до ст.262 ЦК України, зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. В той час, як, відповідно до ч.6ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок та, відповідно до Закону здійснило відшкодування потерпілому - власнику постраждалого автомобіля шкоди за відповідача [PERSON] , який є винним у скоєнні ДТП і не мав при цьому договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних норм чинного законодавства, а також п.38.2ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - позов підлягає задоволенню за наявності достовірних доказів та відсутності обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (а.с.4).

Outcome: approved