Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

27 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Абекор» звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] у розмірі 15897,83грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, про неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №1456690 від 04.02.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Абекор» та [PERSON] \~в електроннійформі.\~Відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 9000,00грн, з кінцевим терміном повернення 24.04.2025 року. За твердженням позивача ТОВ «ФК «Абекор» належним чином виконало умови зазначеного договору та перерахувало на платіжну картку відповідача № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 9000,00грн. Крім того позивач зазначає, що 05.03.2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №1456690 від 04.02.2025, за умовами якої сторони погодились продовжити строк кредиту на 80днів, тобто до 24.05.2025, погодили розмір основної процентної ставки -0,99% в день, застосовується протягом періоду пролонгації. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 12118.50грн Оскільки відповідач не належим чином виконував умови кредитного договору, [PERSON] \~виникла прострочена заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 15897,83грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 8800 грн; заборгованості по процентах 7097,83грн, яку просить стягнути на свою користь, а також в порядку розподілу судових витрат стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області\~ від 02 вересня 2025 року цивільну справу №607/17652/25 за позовом ТОВ «ФК «Абекор» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Підволочиського районного суду Тернопільської області. 29 вересня до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа №607/17652/25. Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом, позивач вказує на те, що відповідач неналежним чином виконував умови укладеного кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 15897,83грн. Ухвалою від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/17652/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05 грудня 2025 на адресу суду від старости Поплавського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшов лист від 05.12.2025 за № 103, з інформацією про те, що [PERSON] 26.07.1986 на даний час не зареєстрований та не проживає на території Поплавського старостинського округу. 18 листопада 2025 року від надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливість ознайомитись з матеріалами справи та для залучення до участі у справі адвоката відповідача. За клопотанням відповідача, судове засідання було відкладено 02 грудня 2025 року для забезпечення участі відповідача у судових засіданнях та надання пояснень по суті заявленого позову. Судове засідання 02.12.2025 також не відбулось через відкладення судового розгляду за клопотанням відповідача, відповідно до якого останній просив відкласти розгляд справи у зв`язку з сімейними обставинами. При цьому доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав. Судове засідання відкладено на 16 грудня 2025. У судове засідання призначене на 16.12.2025 відповідач не прибув, 16.12.2025 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та скористатись юридичною допомогою. Суд звертає увагу, що до цього часу стороною відповідача у справі, окрім клопотань про відкладення судового розгляду, жодних процесуальних документів з викладеною позицією щодо предмета спору, у тому числі відзив на позовну заяву, не подано. Строки для подання відзиву на позов, встановлені ухвалою суду про відкриття провадження у справі, сплинули.\~ Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Таку процесуальну поведінку сторони відповідача суд розцінює як зловживання правом, спрямованим на затягування судового розгляду та яка перешкоджає ухваленню рішення по справі. Суд з урахуванням викладеного, не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача від 16.12.2025 щодо відкладення судового засідання на іншу дату, та вирішив проводити розгляд справи за наявними матеріалами справ. Справу розглянуто у відсутності представника позивача, який в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд також зазначає, що явку відповідача суд обов`язковою не визнавав. Крім того, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 по справі №361/8331/18\~висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є кредитним договором. Судом встановлено, що 04 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» ( надалі Кредитор або позивач) та [PERSON] ( надалі Позичальник або відповідач) було укладено кредитний договір №1456690 ( надалі кредитний договір), який підписано останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором v02350. За умовами вказаного кредитного договору Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сторонами кредитного договору погоджено суму кредиту 9000,00грн, тип кредиту кредит ( п.1.2 Договору). Кредит надається строком на 80 днів до 24.04.2025 ( п.1.3 Договору), базова процентна ставка 0,99% в день, застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0,99% в день, застосовується протягом другого періоду користування кредитом; денна процентна ставка становить 0,21 %; загальні витрати за кредитом на дату укладання 1514,70грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 392% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 10514 гривень. Згідно пункту 2.1 договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] що емітована банком України. Пунктом 2.1.1договору сторонами договору погоджено, що сума кредиту (його частина) перераховується кредитором протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 04 лютого 2025 року або 05 лютого 2025 року. Кредит вважається наданим в день перерахування кредитором суми кредиту (загального розміру) на користь позичальника (пункт 2.3 договору). Згідно пункту 5.3.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п.10.2 кредитного договору , договір вважаться укладеним з моментом його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку,вказаного п.1.3 Договору, урахуванням всі додаткових угод на продовження строку, а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконанні грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Позичальником зобов`язань за ним. Невід`ємною частиною даного договору є Додаток №1 таблицяя (графіку платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів). Згідно з Паспортом споживчого кредиту - Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартістю кредиту, що стверджується підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до довідки Log file за Кредитним договором № 1456690 від 04.02.2025 року ТОВ «ФК «Абекор» зазначено дії позичальника [PERSON] щодо укладення договору № 145660 від 04 лютого 2025 року в ІКС Як свідчать\~матеріали справи,\~5березня 2025 року Додаткову угоду до Кредитного договору № 1494999 від «15» лютого 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «05» червня 2025 року. Відповідач 16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та [PERSON] \~уклади Додаткову угоду до Кредитного договору № 1456690 від «4» лютого 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «24» травня 2025 року. Поряд з цим сторонами погоджено, що денна процентна ставка становить 0,43 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 2206% річних, орієнтовна загальна вартість позики становить 12118,0 гривень. До додаткової угоди сторонами підписано нову редакцію Додатку №1 таблицю (графіку платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної ТОВ «Фінансова\~компанія «Абекор»\~свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та переказало 04.02.2025 [PERSON] грошові кошти в розмірі 9000 грн. на номер платіжної картки № [NUMBER] , вказаний у п. 2.1 кредитного договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Фінансова компанія « Контрактовий дім » З наданої позивачем \~картки обліку\~договору надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту №\~1456690\~від 04.02.2025,\~вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальному розмірі 15897,83грн., що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 8800 грн.; суми прострочених платежів по\~відсотках 7097,83грн. Отже, кредитний договір № 1456690 від 04.02.2025 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору і волевиявлення учасників Договору було вільним. Тобто ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» виконало зі своєї сторони умови Кредитного договору, відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував умови взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування кредитом. Водночас [PERSON] не надано\~виписки по\~платіжній картці [NUMBER] на спростування обставин отримання 04.02.2025 кредиту в сумі 9000,00 грн. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «Фінансова\~компанія «Абекор»\~та [PERSON] за кредитним договором № 1456690\~від 04.02.2025з повернення кредиту в сумі 8800грн.; по сплаті відсотків - 7097,83грн. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. Відповідно до частини першої\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 1, 2 ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Згідно з п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12\~ст.11\~цього Закону\~України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом ч. 1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.652ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №\~444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~статті 84 ЦПК України\~учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 15897,83грн. В ході розгляду справи відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за кредитним договором № 1456690 від 04.02.2025. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, якою передбачено що, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, ТОВ «Фінансова\~компанія «Абекор»\~має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь кредитора. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та [PERSON] кредитного договору № 1456690 від 04.02.2025, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договорам та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» за кредитним договором № 1456690 від 04.02.2025 заборгованості у загальному розмірі 15897,83грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved