Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 березня 2020 року нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана будівля знаходиться на належній до комунальної власності територіальної громади м.Синельникове в особі Синельниківської міської ради земельній ділянці з кадастровим номером 1213000000:01:150:0001, розташованої за вказаною адресою. 17 березня 2023 року відповідач зверталася до Синельниківської міської ради з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та надання їй в оренду і рішенням Синельниківської міської ради №520-23/VІІІ від 20 квітня 2023 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки площею 0,0983 га та надано відповідачу в оренду строком на 49 років вказану земельну ділянку по фактичному використанню для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування нежитлових будівель, під нежитловою будівлею, яка належить їй на праві власності. Підписаний міським головою договір оренди земельної ділянки №10 від 01 червня 2023 року було отримано відповідачем для ознайомлення, однак вказаний договір вона не підписала, протоколу розбіжностей не надала. Таким чином, відповідач без правових підстав фактично використовує вказану земельну ділянку, не будучи ні її власником, ні постійним користувачем, відповідно вона не є платником земельного податку і єдино можливою формою здійснення плати за землю є орендна плата. В період з 01 вересня 2020 року до 30 серпня 2023 року відповідач за користування земельною ділянкою грошових коштів не сплачувала, внаслідок чого зберегла за рахунок Синельниківської міської ради, як власника земельної ділянки, грошові кошти в розмірі орендної плати. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому випадку не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5 статті 288 ПК України. Розрахунок суми збітків здійснюється наступним чином: Нгр х % : 100 %, де Нгр нормативна грошова оцінка, % - визначається згідно рішень міської ради від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішень міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ «Про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради», від 21 червня 2018 року №532-31/VІІ «Про внесення змін до Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ» та від 19 липня 2019 року №798-42/VІІ «Про внесення змін до Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ». За 4 місяці 2020 року розмір орендної плати становить 593,60 грн., за 2021 рік розмір орендної плати становить 1780,80 грн., за 2022 рік 1958,88 грн., за 8 місяців 2023 року 39510,08 грн. На засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі иа землекористувачам 27 вересня 2023 року відповідач не з`явилася і комісією було вирішено визначити збитки у вигляді неодержаного позивачем доходу за час фактичного користування відповідачем земельною ділянкою згідно акту №2 від 27 вересня 2023 року з визначення та відшкодування збитків власнику землі та землекористувачам в розмірі 43843,36 грн. за період з 01 вересня 2020 року по 30 серпня 2023 року. На даний час відповідач ухиляється від підписання договору оренди земельної ділянки, що також змусило позивача звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти у вигляді орендної плати в загальному розмірі 43843,36 грн., зобов`язати відповідача укласти договір оренди вказаної земельної ділянки та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 5368,00 грн. В подальшому представник позивача уточнила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти у вигляді орендної плати в загальному розмірі 43843,36 грн., визнати укладеним між сторонами договір оренди вказаної земельної ділянки та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 5368,00 грн. Представник позивача Ковтун А.О. в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовані вимоги підтримала у повному обсязі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про розгляд справи в суді, про що свідчить письмова заява її представника [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи від 14 січня 2025 року. Також на адресу суду повернути поштовий конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом ч.8 ст.128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до ч. 1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, яка була зазначена позивачем в позовній заяві, повернута суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає відповідача такою, що був належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205280578 від 25 березня 2020 року, а також копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 25 березня 2020 року відповідач [PERSON] є власником нежитлової будівлі загальною площею 254,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14 грудня 2023 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0983 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1213000000:01:150:0001, належить до комунальної власності. Отже, належна відповідачу нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м.Синельникове в особі Синельниківської міської ради. Рішенням Синельниківської міської ради №520-23/VІІІ від 20 квітня 2023 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки площею 0,0983 га та надано відповідачу в оренду строком на 49 років вказану земельну ділянку по фактичному використанню для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування нежитлових будівель, під нежитловою будівлею, яка належить їй на праві власності, що підтверджується копією вказаного рішення. Підписаний міським головою договір оренди земельної ділянки №10 від 01 червня 2023 року відповідачем не підписаний, що доводиться копією Договору. Як вбачається з копії акту №2 з визначення та відшкодування збитків власнику зкемлі та землекористувачам від 27 вересня 2023 року в період з 01 вересня 2020 року до 30 серпня 2023 року відповідач [PERSON] за користування земельною ділянкою грошових коштів не сплачувала, внаслідок чого зберегла за рахунок Синельниківської міської ради, як власника земельної ділянки, грошові кошти в розмірі орендної плати, розмір якої становить 43843,36 грн. Отже, за вказаний період часу відповідач безпідставно користувалася вказаною земельною ділянкою і не сплачувала орендну плату. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала у 2020 році 25440,04 грн., у 2021 році 25440,04 грн., у 2022 році 27984,04 грн., у 2023 році 846644,72 грн. Розрахунок суми збітків здійснюється наступним чином: Нгр х % : 100 %, де Нгр нормативна грошова оцінка, % - визначається згідно рішень міської ради від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішень міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ «Про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради», від 21 червня 2018 року №532-31/VІІ «Про внесення змін до Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ» та від 19 липня 2019 року №798-42/VІІ «Про внесення змін до Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Синельниківської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 27 квітня 2012 року №337-20/VІ». Розмір орендної плати за 2020 рік становить 1780,80 грн. (25440,04 грн. х 7 % / 100 %). За 4 місяці 2020 року розмір оренодної плати становить 593,60 грн. Розмір орендної плати за 2021 рік становить 1780,80 грн. (25440,04 грн. х 7 % / 100 %). Розмір орендної плати за 2022 рік становить 1958,88 грн. (27984,04 грн. х 7 % / 100 %). Розмір орендної плати за 2023 рік становить 59265,13 грн. (846644,72 грн. х 7 % / 100 %). За 8 місяців 2023 року розмір орендної плати становить 39510,08 грн. Загальна сума орендної плати за період з 01 вересня 2020 року по 30 серпня 2023 року становить 43843,36 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.4 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, судом встановлено, що відповідач без правових підстав користувалася вказаною земельною ділянкою, не сплачувала орендну плату і грошові кошти, що підлягати сплаті на користь позивача в рахунок орендної плати за землю були безпідставно збережені відповідачем. Таким чином, суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів в розмірі 43843,36 грн. Позовні вимоги щодо визнання укладеним договір оренди земельної ділянки також підлягають задоволенню. Так, статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до положень ч.5 ст.16 та ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. За приписами ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно зі ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 Земельного кодексу України). В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст.93 Земельного кодексу України). У ст.1 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі"). З аналізу наведених норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду. Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем зареєстровано право власності нанежитлову будівлю загальною площею 254,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14 грудня 2023 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0983 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1213000000:01:150:0001, належить до комунальної власності. Отже, належна відповідачу нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м.Синельникове в особі Синельниківської міської ради. Рішенням Синельниківської міської ради №520-23/VІІІ від 20 квітня 2023 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки площею 0,0983 га та надано відповідачу в оренду строком на 49 років вказану земельну ділянку по фактичному використанню для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування нежитлових будівель, під нежитловою будівлею, яка належить їй на праві власності, що підтверджується копією вказаного рішення. Підписаний міським головою договір оренди земельної ділянки №10 від 01 червня 2023 року було отримано відповідачем для ознайомлення, однак вказаний договір вона не підписала, протоколу розбіжностей не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторонами погоджені істотні умови договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 5368,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved