Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

16 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "ФК "ЄАПБ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а/с 2-5). Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов Договору позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало відповідачу [PERSON] позику в розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування позикою. Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за Договором позики в сумі 31400,00 грн., в тому числі: позика - 8000,00 грн., проценти за користування позикою - 23400,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги відносно боржників ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". 27 лютого 2024 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передало (відступило) ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Внаслідок цього ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним Договором позики. На підставі викладеного позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] , в загальній сумі 31400,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - а/с 33-34). 24 липня 2025 року від представника відповідача Наталюка Н.М. надійшов відзив на позовну заяву (а/с 49-53), яким представник відповідача заперечив проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує наступними доводами. Між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 4949148 від 10 жовтня 2023 року, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. на строк 30 днів, де базова процентна ставка за перший день користування позикою - 22,21 %, базова ставка з другого дня користування - 3 %. За таких обставин виникає питання, на підставі чого позивач звертається з вимогою до відповідача про стягнення суми позики у розмірі 8000 грн. В даній справі на підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" надав суду докази на укладення кредитних договорів, тощо. Разом з тим, позивач при подачі позову не зазначив щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів в сумі 8000 грн. Отже, належними доказами не доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів у відповідних розмірах. Вимоги про стягнення відсотків в сумі 23400,00 грн. за користування кредитними коштами в сумі 8000 грн. (при боргові 3000 грн.) є взагалі необґрунтованими, оскільки сума нарахованих відсотків в сім разів перевищує суму самої реальної заборгованості. Крім того, при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. В свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 09 липня 2025 року від представника позивача Пер`ян А.А. надійшла відповідь на відзив (а/с 59-71), якою представник позивача підтримала позов. Додатково представник позивача надала наступні пояснення. Щодо укладення електронного договору. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Нарахування відсотків. Умовами кредитного договору передбачені умови та строки нарахування відсотків. Підписавши даний договір сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення кредитного договору на таких умовах шляхом підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов кредитного договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов кредитного договору, в тому числі і порядку нарахування відсотків, що свідчить про факт погодження відповідача з всіма умовами кредитних договорів, враховуючи і нарахування відсотків. Зобов`язання, невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб, якщо інше не визначено таким договором або законом. Невиконане зобов`язання має виконуватися або припинятися на вже погоджених сторонами у договорі умовах, незважаючи на визначений строк дії такого договору. Закінчення строку дії договору не дає сторонам права відійти від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення, та діяти на свій власний розсуд. Щодо того, що в позовній заяві зазначено 8000,00 грн. за основною сумою боргу, представник позивача повідомляє, що 10 жовтня 2023 року відповідачем було укладено додаткову угоду № 949148-1 до договору позики № 949148, якою сума позики збільшується на 5000,00 грн. Тобто, з врахування даної додаткової угоди, в загальному сума позики становить 8000,00 грн. Щодо перерахування кредитних коштів та розрахунку заборгованості. Відповідно до умов кредитних договорів, кошти надано позичальнику в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., які відповідач поніс у зв`язку з розглядом даної цивільної справи, є значно завищеним, необґрунтованим та неспівмірним складності справи. На підставі викладеного представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та відмовити у стягненні на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. 21 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та зобов`язано АТ "Акцент-Банк" надати суду наступні докази: 1) інформацію про наявність у [PERSON] карткових рахунків, відкритих 10 жовтня 2023 року в АТ "Акцент-Банк"; 2) інформацію про належність [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] ; 3) виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] ; 4) інформацію про надходження 10 жовтня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] , грошових коштів в сумі 3000,00 грн.; 5) інформацію про надходження 10 жовтня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] , грошових коштів в сумі 5000,00 грн. (ухвала суду - а/с 90-91). 11 грудня 2025 року від АТ "Акцент-Банк" надійшла до суду витребувана інформація. Інформація приєднана до матеріалів цивільної справи (а/с 110-113). В судове засідання представник позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - представник відповідача просить суд розглядати справу за їхньої відсутності, проти задоволення позову заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Укладення договору позики. 10 жовтня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (позикодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) укладено Договір позики № 4949148 (а/с 6-9), за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало [PERSON] грошову позику. Відповідно до п.1 Договору позики: за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору позики: сума позики - 3000,00 грн. Строк позики - 30 днів. Базова процентна ставка за перший день користування позикою - 22,21 %. Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 3,00 %. Дата надання позики - 10 жовтня 2023 року. Дата повернення позики - 09 листопада 2023 року. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1081,20 %. Орієнтовна загальна вартість позики - 3675,00 грн. Відповідно до п.20 Договору позики: цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п.21 Договору позики: Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідно до п.22 Договору позики: позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. 10 жовтня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (позикодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) укладено Додаткову угоду № 4949148-1 до Договору позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року (а/с 73-74). Відповідно до п.1 Додаткової угоди: на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3000,00 грн. на 5000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 8000,00 грн. Відповідно до п.2 Додаткової угоди доповнено пункт 2 Договору позики: базова процентна ставка за перший день користування збільшеною сумою позики (фіксована) 22,21 %. Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики та введенням базової процентної ставки за перший день користування збільшеною сумою позики, змінюється орієнтовна загальна вартість позики. Відповідно до п.3.1 Додаткової угоди: орієнтовна загальна вартість позики - 9800,00 грн. Відповідно до п.4 Додаткової угоди: інші положення Договору залишаються без змін. Відповідно до п.5 Додаткової угоди: ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору, набирає чинності з дати її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором та цією Додатковою угодою. Відповідно до п.6 Додаткової угоди: ця Додаткова угода укладена у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 - ч.6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України п равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України п равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ч.3 ст.207 ЦК України в икористання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України з а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Д оговір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України я кщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" в ідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" е лектронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" я кщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позичальник (відповідач) [PERSON] підписав Договір позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора rYN2fV17t1, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Позичальник (відповідач) [PERSON] підписав Додаткову угоду № 4949148-1 від 10 жовтня 2023 року до Договору позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора m11s3soeMr, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Позичальник (відповідач) [PERSON] , підписавши Договір позики, погодився з умовами договору. На підставі положень, визначених ст.1051 ЦК України, в установленому законом порядку відповідач [PERSON] не оспорював Договір позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не укладав з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договір позики на суму 8000,00 грн., оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між позикодавцем ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та позичальником (відповідачем) [PERSON] було укладено Договір позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року та Додаткова угода № 4949148-1 від 10 жовтня 2023 року до Договору позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема: розмір позики, строк позики, розмір процентів, які позичальник зобов`язаний сплатити за користування позикою, тощо. Позичальник (відповідач) [PERSON] погодився на укладення договору позики на умовах, запропонованих позикодавцем ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", що підтверджено електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора rYN2fV17t1 на Договорі позики та одноразового ідентифікатора m11s3soeMr на Додатковій угоді. Виконання позикодавцем своїх зобов`язань за договором позики. Відповідно до п.1 Договору позики: позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Відповідно до п.2 Договору позики: сума позики - 3000,00 грн. Відповідно до п.1 Додаткової угоди: позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3000,00 грн. на 5000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 8000,00 грн. В пункті 28 Договору позики позичальник (відповідач) [PERSON] вказав номер банківського рахунку для зарахування грошових коштів позики - № [NUMBER] . 10 жовтня 2023 року на виконання своїх зобов`язань за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року позикодавець ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] позику в сумі 8000,00 грн. шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] . З листа АТ "Акцент-Банк" від 10 грудня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-20251201/0188 (а/с 110) вбачається, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). З виписки АТ "Акцент-Банк" по рахунку [PERSON] (а/с 111-113) вбачається, що 10 жовтня 2023 року позикодавець ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зарахував на банківський рахунок позичальника (відповідача) [PERSON] за № [NUMBER] грошові кошти позики в сумі 8000,00 грн. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не отримував від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" у позику грошові кошти в сумі 8000,00 грн., оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позикодавець ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 10 жовтня 2023 року грошові кошти позики в сумі 8000 грн. на банківський рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником (відповідачем) [PERSON] в Договорі позики. Заміна кредитора у зобов`язанні. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнтом) та ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактором) укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а/с 10-11), за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги відносно боржників ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Відповідно до п.1.1 Договору факторингу - за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.1.2 Договору Факторингу - перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 27 лютого 2024 року між клієнтом ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та фактором ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Додаткову угоду № 20 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а/с 13), за умовами якої ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги згідно Реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року. 27 лютого 2024 року між клієнтом ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та фактором ТОВ "ФК "ЄАПБ" складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а/с 14), з якого вбачається, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передало, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло Реєстр боржників № 19 кількістю 8053, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників, фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 27 лютого 2024 року між клієнтом ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та фактором ТОВ "ФК "ЄАПБ" складено Реєстр боржників № 19 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а/с 15), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав фактору ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року в загальній сумі 31400,00 грн., в тому числі: позика - 8000,00 грн., проценти за користування позикою - 23400,00 грн. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч.2 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України д о нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України м айбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України б оржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України в иконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Заміна кредитора є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін у зобов`язанні. У разі існування (дійсності) боргового зобов`язання, у якому відбулося договірне відступлення права вимоги кредитора, визначеними законом способами захисту чи поновлення порушених прав боржника є висунення проти вимоги нового кредитора заперечень, які боржник мав проти первісного кредитора, або пред`явлення проти вимоги нового кредитора зустрічної вимоги до первісного кредитора. При цьому, в силу прямої вказівки закону саме первісний кредитор відповідає за недійсність переданої ним вимоги. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2019 року в справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). За таких обставин суд приходить до висновку, що 27 лютого 2024 року в установленому законом порядку первісний кредитор ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передав новому кредитору ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Внаслідок цього позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Заборгованість за договором позики. В судовому засіданні встановлено, що позичальник (відповідач) [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ", як кредитор, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] . З розрахунку позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а/с 16) та розрахунку ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (а/с 81-82) вбачається, що заборгованість позичальника (відповідача) [PERSON] за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року становить 31400,00 грн., в тому числі: позика - 8000,00 грн., проценти за користування позикою - 23400,00 грн. Судом встановлено, що заборгованість за позикою в сумі 8000,00 грн. відповідає розміру виданої позики. Так, відповідно до п.2 Договору позики: сума позики - 3000,00 грн. Відповідно до п.1 Додаткової угоди: позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3000,00 грн. на 5000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 8000,00 грн. 10 жовтня 2023 року позикодавець ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] кошти позики в сумі 8000,00 грн. Позичальник (відповідач) [PERSON] не здійснив жодного платежу по сплаті заборгованості по позиці. Проте, суд не погоджується з розміром нарахованих процентів за користування позикою. Так, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц) зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) зазначено: надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за "користування кредитом". Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за "користування кредитом" можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за "користування кредитом", сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, нарахування процентів за користування позикою може здійснюватися виключно в межах строку позики. Відповідно до п.2 Договору позики: сума позики - 3000,00 грн. Строк позики - 30 днів. Базова процентна ставка за перший день користування позикою - 22,21 %. Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 3,00 %. Дата надання позики - 10 жовтня 2023 року. Дата повернення позики - 09 листопада 2023 року. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 %. Відповідно до п.1 Додаткової угоди: позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3000,00 грн. на 5000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 8000,00 грн. Відповідно до п.2 Додаткової угоди: базова процентна ставка за перший день користування збільшеною сумою позики (фіксована) 22,21 %. Відповідно до п.6 Договору позики - позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде нараховуватись за ставкою 3,00 % (ставка незмінна протягом всього строку позики), якщо інше не буде зазначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистий кабінет. Відповідно до п.15 Договору позики: у разі, якщо позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (ТМ "ClickCredit") та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою "Економ" для споживачів фінансових послуг ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (ТМ "ClickCredit"), знижена процентна ставка, визначена п.2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.2 Договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до Договору. Умовами Договору позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року визначено, що позикодавець ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] позику в розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів, з 10 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року. Суду не надано доказів того, що в порядку, визначеному пунктом 6 Договору позики, сторони продовжували строк користування позикою. Суду не надано доказів того, що до Договору позики було застосовано пролонгацію та змінено строк кредитування, за згодою обох сторін правочину. Таким чином, проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який була надана позика, а саме: з 10 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року. З розрахунку ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (а/с 81-83) вбачається, що позичальнику (відповідачу) [PERSON] проценти за користування позикою нараховувались: -за процентною ставкою 89,71 % за перший день користування позикою 10 жовтня 2023 року - 1776,80 грн., -за процентною ставкою 0,01 % в день за період з 11 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року - 23,20 грн. - розрахунок: 8000,00 грн. позики х 0,01 % х 29 днів; -за процентною ставкою 3,00 % в день за період з 10 листопада 2023 року по 07 лютого 2024 року - в сумі 21600,00 грн. - розрахунок: 8000,00 грн. позики х 3,00 % х 90 днів, тобто як протягом строку, на який надавалась позика (30 днів - з 10 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року), так і після закінчення строку позики (90 днів - з 10 листопада 2023 по 07 лютого 2024 року). Отже, стягненню з позичальника (відповідача) [PERSON] підлягають проценти за користування позикою за період з 10 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року в сумі 1800,00 грн. Нарахування процентів за користування позикою за період з 10 листопада 2023 року по 07 лютого 2024 року в сумі 21600,00 грн. здійснено поза межами строку користування позикою, тому відсутні правові підстави для їх стягнення з позичальника (відповідача) [PERSON] . На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов часткового та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості за Договором позики № 4949148 від 10 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , в сумі 9800,00 грн., в тому числі: позика - 8000,00 грн., проценти за користування позикою - 1800,00 грн. Решта позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування позикою в сумі 21600,00 грн. задоволенню не підлягають, через необґрунтованість. Відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.4 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч.5 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" пред`явив позов, ціна якого становить 31400,00 грн. Суд задовольнив позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" на суму 9800,00 грн., що становить 31,21 % від позовних вимог. Суд відмовив в задоволенні позову ТОВ "ФК "ЄАПБ" на суму 21600,00 грн., що становить 68,79 % від позовних вимог. Відшкодування витрат по сплаті судового збору. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. За подання позовної заяви позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатив судовий збір в сумі 3028,00 грн. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 106182 від 25 березня 2025 року - а/с 1). На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 945,04 грн., що становить 31,21 % від сплаченої суми судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні решти вимог позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" про відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 2082,96 грн., що становить 68,79 % від сплаченої суми судового збору, слід відмовити, пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 07 жовтня 2024 року між відповідачем [PERSON] (клієнтом) та адвокатським бюро "Назара Наталюка" в особі керівника (адвоката) Наталюка Н.М., який діє на підставі Статуту підприємства від 06 березня 2024 року та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000120, виданого 05 грудня 2017 року Радою адвокатів Хмельницької області, укладено Договір про надання правової допомоги № 823 (а/с 55). Відповідно до п.1.1 Договору про надання правової допомоги: клієнт доручає, а адвокатське бюро відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін. Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової допомоги: розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором, встановлюється в розмірі, що визначений за домовленістю сторін. Відповідно до п.4.2 Договору про надання правової допомоги: суми гонорару зазначаються адвокатським бюро в розрахунку суми сплати гонорару, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням. Відповідно до п.4.3 Договору про надання правової допомоги: за правову допомогу, передбачену в п.1.1 Договору клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду, розмір якої визначається виходячи із узгодженої суми гонорару, а саме за виконану роботу 1000 грн. за одну годину роботи, фіксована сума за одне судове засідання 2000 грн., також можлива узгоджена сума відсотку від ціни позову. Відповідно до п.4.4 Договору про надання правової допомоги: клієнт повинен самостійно сплачувати податки, обов`язкові платежі, судові збори, а також здійснювати інші необхідні витрати, які є передумовою вчинення нотаріальних дій, дій щодо реєстрації права власності, державної реєстрації угод, процесуальних дій, прийняття процесуальних та інших рішень органами судової, виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами та організаціями. У випадку, якщо виплати, зазначені в цьому пункті, були здійснені адвокатським бюро, воно має право вимагати від клієнта наступного відшкодування здійснених виплат. Відповідно до п.4.5 Договору про надання правової допомоги: розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручень клієнта (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Суду надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (а/с 56), складений між клієнтом (відповідачем) [PERSON] та адвокатським бюро "Назара Наталюка" в особі керівника (адвоката) Наталюка Н.М., з якого вбачається, що адвокатське бюро надало правничу допомогу клієнту [PERSON] в Дунаєвецькому районному суді Хмельницької області у справі № 674/579/25, а саме: 1) зустріч з клієнтом та надання консультації; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; підготовка та написання відзиву на позовну заяву у справі - 4 години за ціною по 1000,00 грн. на суму 4000,00 грн., 2) участь у судових засіданнях, представництво інтересів клієнта - фіксована договірна вартість - 2000,00 грн. Загальна сума гонорару - 6000,00 грн. В розрахунку наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. 23 липня 2025 року клієнт (відповідач) [PERSON] сплатив адвокатському бюро "Назара Наталюка"надані послуги професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. (квитанція - а/с 57). Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до договорів про надання послуг. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.2 ст.901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні ЄСПЛ в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ в справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial