Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

В липні 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви вказує, що він здійснює щоденний догляд за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом І групи категорією «І-Б» безстроково з 15.07.2024 року та потребує постійного стороннього догляду, нагляду і має діагноз хронічний психічний розлад. За останній час стан матері дуже погіршився та вона потребує постійного нагляду, адже не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, потребує піклування, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, забезпечувати захист своїх прав та забезпечення всіх своїх потреб, а тому він звернувся з відповідною заявою до суду. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити, представник заявника вказав суду, що не вбачає за необхідне проводи судово психіатричну експертизу, оскільки матеріали справи містять висновок. Представник, [PERSON] , адвокат Твердохліб М.М. проти заяви не заперечував, але вважав за необхідне провести судово психіатричну експертизу, оскільки проведення останньої є обов`язковою. Заінтересована особа, [PERSON] проти заяви не заперечувала. Представник, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, а також не заперечують проти призначенням опікуном [PERSON] у разі визнання його матері недієздатною (а.с. 91). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] ( а.с.10). [PERSON] народилась [INFO] ( а.с.18). Матеріали справи містять фотокопію паспорту [PERSON] , [INFO] , в якій є штамп [INFO] про реєстрацію шлюбу 05 листопада 1991 року з [PERSON] ( а.с.38). Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та зміну її прізвища на [PERSON] матеріали справи не містять, як і не містять інших доказів на підтвердження цього факту. Із копії висновку № 48/25 від 17 червня 2025 року лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу хвора [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу,встановленої хронічний психічний розлад, F01.8, проживає разом з [PERSON] , який постійно здійснює догляд за нею, висновок дійсний до 17.06.2026 року ( а.с.14). Саме на цей висновок посилався представник заявника вказуючи на те, що проведення судово психіатричної експертизи у справі не потрібно. Діагноз F01.8 за Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) позначено як іншу судинну деменцію. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Главою 2 Розділу ІV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до частин 1-3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до ч.ч.1,5 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. У висновку № 48/25 від 17 червня 2025 року лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу не зазначено, що він підготовлений для подання до суду. Також, суд зазначає на тому, що згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», що згідно зі ст.258 ЦПК судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним. В ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними, однак вказаний вище висновок відповіді на такі питання не містить. Суд зауважує на тому, що з наданих заявником доказів відсутня можливість встановити психічний стан заінтересованої особи [PERSON] , для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; а заявником не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань. Визнання особи недієздатною становить фундаментальне втручання у права такої особи та має бути забезпечено належними, достатніми та допустимими доказами, за наявністю яких у суду не буде сумнівів у тому, що ця особа потребує стороннього догляду, є недієздатною без іншої особи, і таке рішення буде слугувати дотриманню конституційних прав особи, яка визнається недієздатною. Оскільки заявник та його представник категорично відмовляється від проведення судово психіатричної експертизи, а докази, які були б підставою для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки в матеріалах справи відсутні, тому суд вважає у задоволенні даної заяви відмовити.

Outcome: dismissed