Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У листопаді 2025 року з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана справа. Представник позивача Горна В.І., яка діє на підставі довіреності № 2705/25-11 від 27.05.2025, звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022 у розмірі 19 383,25 грн. та судові витрати. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10 000,00 грн. строком на 70 днів. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим, станом на момент пред`явлення позову 29.08.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 19 383,25 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 680,00 грн., по процентам в розмірі 8 203,25 грн. та комісії 1 500,00 грн. Разом з тим відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата 06.01.2023 на суму 2 000,00 грн. за цим договором. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором (оферти) № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022 у розмірі 19 383,25 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 25.11.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа про виклик до суду, довідками про отримання документів в електронному суді (ЕС) та оголошеннями про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався та відзив на позовну заяву не надав. Поштові повідомлення направлені за місцем реєстрації відповідача, повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також , згідно відповіді на запит сформованим засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС № 28502830 від 26.11.2025 [PERSON] має зареєстрований Електронний кабінет у підсистеми Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації 22.04.2025. Крім цього, на підставі ч. 11ст. 128 ЦПК України, виклик відповідача до суду здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обгрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2022 [PERSON] через веб-сайт https://sgroshi.com.ua/ua/ шляхом введення логіну та паролю в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій щодо укладання договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації та верифікації споживача через систему BankID НБУ в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства), подав заявку на отримання кредиту, ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту (підпис одноразовим ідентифікатором Т755 та також відтворенням власноручного підпису), ознайомився та прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору (оферти) № 09.12.2022-100001549, на умовах, визначених офертою, підпис одноразовим ідентифікатором Т755 та також відтворенням власноручного підпису (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманим ним на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII). Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, 09.12.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 09.12.2022-100001549 (Електронна форма) про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності на строк 70 днів з процентами за користування кредитними коштами - ставка «Економ» у розмірі 1,2% за один день користування кредитом (фіксована незмінна), яка застосовується протягом першого чергового періоду у подальшому за ставкою «Стандарт» у розмірі 1,5% за один день користування кредитом (фіксована незмінна) та комісією 1 500,00 грн., шляхом його перерахування на електронний платіжний засіб позичальника № [NUMBER] . Черговим періодом визначений період користування кредитом кожні 14 днів з дня надання кредиту. Відповідно до п.11 зазначеного договору сторони погодили Графік платежів: сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі: 1-й, 2-й, 3-й, 4-й платіж по 3 510,85 грн. (один платіж), 5-й платіж у розмірі 3 510,83 грн. та сплату комісії одним платежем у розмірі 1 500,00 грн. не пізніше останнього дня кожного чергового періоду. Сторонами договору узгоджено, що останнім днем повернення кредиту є 16.02.2023, розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 438% річних. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 09.12.2022-100001549 виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на його банківський рахунок № [NUMBER] за допомогою системи LIQPAY електронного переказу, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк», а також договором № 4507 про надання послуг в системі LigPay від 01.11.2020 укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Споживчий центр». Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Згідно з наданою позивачем довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022 за період з 09.12.2022 по 16.02.2023за відповідачем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) рахується заборгованість яка становить 19 383,25 грн. та складається з: 10000,00 грн. - основний борг; 8 203,25 грн. - проценти; 1 500,00 грн. - комісія,яка відповідачем до теперішнього часу не погашена. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612, 625 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України - Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості закредитним договором № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022, відповідачем у справі, суду не надано, інші розрахунки заборгованостей на іншу дату за вказаним кредитним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймаються судом як доказ у вирішенні спору. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 09.12.2022-100001549 від 09.12.2022 на загальну суму 19 383,25 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обгрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та вони не спростовані відповідачем. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією № СЦ00035208 від 27 серпня 2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved