Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ "Споживчий центр») звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 05.05.2023 укладено кредитний договір № 05.05.2023-100001861. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 6000 грн. строком на 42 днів. Позивач свої зобов`язання з договором виконав, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 12720,00 грн, що складається з: - заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн; - по процентах в розмірі 6720 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 12720,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 02.10.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 40-41), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Станом на 24.12.2025 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 05.05.2023 було укладено Кредитний договір № 05.05.2023-100001861, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 05.05.2023, паспорту споживчого кредиту та Заявки від 05.05.2023, які підписано шляхом застосування цифрового власноручного підпису позичальника та одноразового ідентифікатора Н646. Сторони уклали Договір на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 05.05.2023; сума кредиту - 6000 грн.; строк, на який надається кредит - 42 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 15.06.2023; первинний період користування Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку (а.с.19,20). Відповідно до умов кредитного договору реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику 5375-41-хххх-5090. Відповідач був ознайомлений з інформацією про обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 05.05.2023-100001861 від 05.05.2023, яку підписано одноразовим ідентифікатором Н646. Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 05.05.2023 було перераховано грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. на картку [NUMBER] *90, призначення платежу: видача за договором кредиту № 05.05.2023-100001861 (а.с.11). В порушення умов Договору, відповідач у строк кредитування грошові кошти не повернув, внаслідок чого, як вбачається із Довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 05.05.2023-100001861 від 05.05.2023у останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі у 12720,00 грн, що складається з: - заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн; - по процентах в розмірі 6720 грн (а.с.10). Проценти за кредитом нараховані за період з 05.05.2023 по 15.06.2023. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності заборгованості: - по тілу кредиту в розмірі 6000 грн; - по процентах в розмірі 6720 грн, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12720,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн. (а.с.1), оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню дані витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved