Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 02 грудня 2020 року відповідач уклав з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 6645100290. До укладення договору відповідач на сайті кредитора ознайомився з паспортом кредиту, умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», які разом з договром складають єдиний кредитний договір. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов?язався повернути позику, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Проте не виконав належним чином зобо?язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників. В договорі передбачено, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. За цим договром АТ «Таскомбанк» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 66454100290. 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25661,35 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 14674,57 грн, забогованості за відсотками у розмірі 1,05 грн, заборгованості за комісією у розмірі 10985,73 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач своїх зобов?язань за умовами договору не виконав. Звертаючись до суду, представник позивача зазначила, що після укладення договору відступлення прав вимоги відповідач будь-яких дій, направлених на виконання умов договору не вчиняв, заборгованість не погасив ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора.У зв?язку з чим загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, право вимоги за яким набув позивач відповідно до договору факторингу, складає 25661,35 грн. Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 3028,00 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 09 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 10 липня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 22 липня 2025 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, за умов ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 02 грудня 2020 року відповідач заповнила заяву анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (зв. 7). 02 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 6645100290, підписанням якого відповідач приєднався до Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в редакції від 04 травня 2020 року та підтвердив, що він ознайомився з умовами кредитного договору, викладеними в паспорті кредиту. Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в якому визначені умови кредитування та графік платежів за кредитом (а.с. 6, зв.6-7). Відповідно до умов кредитного договору та паспорту кредиту сторони узгодили, що кредитодавець зобов?язався надати відповідачу кредит у загальному розмірі 14719,00 грн строком на 36 місяці. Відповдач зобов?язалася сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 3,00 % від суми кредиту щомісячних процентів, 0,01 % від суми боргу за договором річних процентів. Погашення кредиту повинне відбуватися згідно з графіком платежів шляхом сплати визначеної суми коштів в розмірі 868,54 грн, перший платіж у розмірі Сторони кредитного договору узгодили, що цей договір, паспорт кредиту № 5100290 та Умови отримання фінансових кредитів складають єдиний кредитний договір, примірник якого отримав позичальник в момент його підписання. 07 жовтня 2016 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників. В договорі передбачено, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників (а.с. 12-13). 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» зобов?язалося відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні кредиторові права вимоги до боржників за кредитними договорами, а фактор зобов?язався сплатити суму фінансування за набуття фактором прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до них та суми боргу визначаються у реєстрі прав вимоги (а.с. 53-58). Відповідно до пункту 2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами акту прийому передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Акт прийому передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/17-Ф підписаний 04 квітня 2024 року (а.с. 59). Відповідно до даних витягу з реєстру боржників від 04 квітня 2024 року до договору факторингу № НІ/11/17-Ф, розрахунків заборгованості, складених позивачем, АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги [PERSON] за кредитним договором № 6645100290 від 02 грудня 2020 року. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором, визначена у реєстрі боржників та розрахунках заборгованості станом на 30 квітня 2025 року, складає 25661,35 грн, з яких заборгованість за основним боргом у розмірі 14674,57 грн, забогованість за відсотками у розмірі 1,05 грн, заборговансть по комісії 10985,73 грн (а.с. 17, 18, 60). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). На підставі частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме: не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 6645100290 від 02 грудня 2020 року в сумі 14675,62 грн з яких: заборгованість за основним боргом 14674,57 грн, забогованість за відсотками 1,05 грн. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості за кредитом та її розмір, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 14675,62 грн, що визначений у розрахунках заборгованості, є обґрунтованими. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у загальному розмірі 10985,73 грн, вирішуючи спір між сторонами, суд ураховує, що відповідно до пункту 6 статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту. Відповідно до кредитного договору № 6645100290 від 02 грудня 2020 року сплата комісії за користування кредитними коштами не передбачена. Жодний пунк вказаного договору не містить посилань на обов`язок боржника сплачувати одноразово та/або щомісячно комісію за управління кредитом, в договорі не зазначено, які саме послуги за вказаною комісію надаються клієнту, крім того графік платежів не містить порядку нарахування та сплати такої комісії. Тому суд не має можливості перевірити порядок нарахування такої комісії та її розміри. За вказаних обставин позовна вимога ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення загальної заборгованості за комісією є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Щодо відступлення права вимоги Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов?язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Право вимоги за договором кредиту на підставі договору факторингу перейшло до позивача. Відповідач зобов?язання не виконав, кошти на погашення заборгованості не надав ні первісному кредитору, ні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість зазначених позовних вимог. Заборгованість за комісією стягненню з відповідача не підлягає. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 3028,00 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1731,70 грн (14675,62*3028,00/25661,35). На підставі викладеного,

Outcome: partial