Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.12.2021 року між ТОВ«БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 423838-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 25.12.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 423838-КС-002 про надання кредиту. 25.12.2021 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 423838-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9040, на номер телефону [NUMBER] (який зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті),котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 423838-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 23000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. У позові позивач вказує, що [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого допустила заборгованість в загальному розмірі 40 910,44 грн., що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Відповідачу було направлено копію ухвали судді рекомендованим листом 26.09.2025, який було повернуто до суду 15.10.2025 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, отже, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених та витребуваних доказів. Судом встановлено, що 25.12.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] уклали Договір № 423838-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Даний договір було укладено сторонами дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття і акцепт пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до складеного в письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, суд визнає, що 25.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»», та відповідачем було укладено Договір № 423838-КС-002 (Споживчий кредит. Електронна форма) та погоджено усі його істотні умови, такі як суму позики, строк та порядок її надання, порядок повернення та плату за користування позиковими коштами. Відповідно до п. 1 вказаного договору загальний розмір кредиту 23 000 гривень. Строк, на який надається кредит: 24 тижні. (п. 1 Договору) Сторони у п. 1 Договору погодили стандартну фіксовану процентну ставку за кредитом в день 0,867%. Також у пункті 1 вказаного договору сторони погодили комісію за надання кредиту 3450,00 грн. Згідно пункту 1 термін дії договору до 11.06.2022. Як вбачається з платіжної інструкції «TAC Pay» в день укладення вказаного договору, тобто, 25.12.2021 року, відповідачу було здійснено переказ грошових коштів в сумі 23000 грн.: номер платіжної інструкції p2p_navi_1dwn42n3x59k1zb3ahf2nbz33p9x4g52, номер транзакції 475408192, номер платіжної картки отримувача [NUMBER] , призначення платежу: Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №423838-КС-002 від 25.12.2021 Без ПДВ. Вказане також підтверджується випискою про рух коштів, яка надана АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на виконання вимог ухвали суду від 26 вересня 2025 року про витребування доказів, за платіжною карткою № [NUMBER] емітованою на ім`я [PERSON] . Згідно довідки про стан заборгованості за Договором №423838-КС-002 про надання кредиту від 25.12.2021 року станом на 09.09.2025 заборгованість [PERSON] становить 40910,44 грн., що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту- 20 752,24 грн.; -суми прострочених платежів по відсотках - 20 158,20 грн.; -суми заборгованості по штрафам-0,00 грн.; -суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками. Іншого розрахунку заборгованості, який би дозволив суду зробити висновок про розміри та підстави нарахування відповідачу боргу поза межами строку кредитування до суду надано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору - не повернув кредит позикодавцю, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 40910,44 грн. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Договором №423838-КС-002 про надання кредиту від 25.12.2021 кредитодавцю ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 20 752,24 грн. в рахунок погашення тіла кредиту та 20 158, 20 грн. заборгованості прострочених платежів по відсотках підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved