Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант, третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, посилаючись на те, що 11.06.2024 р., близько 22год. 30хв., водій [PERSON] , керуючи мікроавтобусом марки «Opel Vivaro», д.н. [NUMBER] рухаючись в темну пору доби по автодорозі Т-26-01 сполученням «Чернівці-Вашківці-Вижниця-Кути-Путила-КПП Руська» в межах населеного пункту смт. Путила, Вижницького р-ну, Чернівецької обл. по вул. Українській зі сторони с. Киселиці в напрямку с. Сергії на швидкості не менше 50 км/год., що перевищує допустиму швидкість в населеному пункті. Проїхавши будинок №40-В, що по вул. Українська в смт. Путила, Вижницького р-ну, Чернівецької області вказаної автодороги, водій [PERSON] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, при виборі швидкості руху, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив зіткнення з попутним вантажним автомобілем марки «Урал», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мікроавтобуса [PERSON] , [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень загинула. За фактом ДТП Вижницьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 12.06.2024 р. внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024262060000299, під час здійснення досудового розслідування кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.3 ст.286-1 КК України та повідомлено про підозру [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП, було завдано моральної шкоди близькому родичеві загиблої, зокрема батькові [PERSON] . Згідно п. 21.1. ст. 21 Закон України №1961-IV від 01.07.2004 р., в редакції чинній на дату ДТП: «З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування». Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Vivaro», д.н. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218240797. Відповідно до п. 27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Особи які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку з смертю [PERSON] є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Мати загиблої [PERSON] відмовилась від своєї частки страхового відшкодування на користь батька загиблої. На підставі викладеного просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на користь [PERSON] 96000грн відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 19.03.2025 року залучено до участі в справі третю особу [PERSON] . В свою чергу третя особа [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 22.05.2025 року позовну заяву третьої особи [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. В позовній заяві [PERSON] вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мікроавтобуса [PERSON] , [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень загинула. Внаслідок вищевказаної ДТП, було завдано моральної шкоди близькому родичеві загиблої, зокрема їй як матері. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Vivaro», д.н. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218240797. Особи які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку з смертю [PERSON] є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . На підставі викладеного просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на її користь 96000грн відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшов відзив на позов а також додаткові пояснення, в яких зазначає, що не заперечує щодо стягнення на користь позивачів по частки від загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої особи, а саме по 48000грн вразі якщо буде надано суду відомості з Державного реєстру актів цивільного стану, якою буде встановлено, що у загиблої [PERSON] станом на дату дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чоловік та діти. В іншій частині позовних вимог просив суд відмовити, справу слухати у його відсутності. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Вимоги його довірительки [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи підтримує, просить суд їх задовольнити. Первісні позовні вимоги [PERSON] залишає на розсуд суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник [PERSON] та представник [PERSON] частково надали суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Судом встановлено, що 11.06.2024 р., близько 22год. 30хв., водій [PERSON] , керуючи мікроавтобусом марки «Opel Vivaro», д.н. [NUMBER] рухаючись в темну пору доби по автодорозі Т-26-01 сполученням «Чернівці-Вашківці-Вижниця-Кути-Путила-КПП Руська» в межах населеного пункту смт. Путила, Вижницького р-ну, Чернівецької обл. по вул. Українській зі сторони с. Киселиці в напрямку с. Сергії на швидкості не менше 50 км/год., що перевищує допустиму швидкість в населеному пункті. Проїхавши будинок №40-В, що по вул. Українська в смт. Путила, Вижницького р-ну, Чернівецької області вказаної автодороги, водій [PERSON] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, при виборі швидкості руху, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив зіткнення з попутним вантажним автомобілем марки «Урал», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . За фактом ДТП Вижницьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 12.06.2024 р. внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024262060000299, під час здійснення досудового розслідування кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.3 ст. 286-1 КК України та повідомлено про підозру [PERSON] /а.с.39-42/. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мікроавтобуса [PERSON] , [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень загинула, що підтверджується лікарським свідоцтво про смерть за №113/59 від 12.06.2024 року та свідоцтвом про смерть /а.с.36-38/. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу OPEL VIVARO, державний номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218240797 /а.с.28/. Відповідно до положень п.2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (діяв на момент настання страхового випадку та втратив чинність 01.01.2025 року), якщо норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 23.1. ст.23 цього Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як видно з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула [PERSON] мала місце 11.06.2024 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 квітня - 8 000 (вісім тисяч) гривень, отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 96000 гривень (8 000 х 12 = 96000). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00054801970 від 17.11.2025 року, померла [PERSON] в шлюбі не перебувала /а.с.138/. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00054803514 від 17.11.20025р., в померлої [PERSON] відсутній актовий запис про народження дітей /а.с.142/. Особи які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку з смертю [PERSON] є: батько [PERSON] та мати [PERSON] /а.с.34,35,92-95/. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що судом встановлено настання страхового випадку, у зв`язку з чим [PERSON] та [PERSON] мають право отримати страхове відшкодування (регламентна виплата) в рівних частинах, тобто по 48000 гривень кожен, отже позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи підлягають частковому задоволенню. Щодо розподіл судових витрат. Враховуючи те, що позивач [PERSON] , а також третя особа з самостійними вимогами [PERSON] звільнені від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, суд вважає, що необхідно стягнути з ТзДВ Страхова компанія Альфа-Гарант на користь держави судовий збір в сумі 2422грн. 40коп. (дві позовні вимоги). Щодо стягнення з відповідача понесених витрат позивачем [PERSON] в сумі 25000грн, а також третьою особою з самостійними вимогами [PERSON] в сумі 16000грн. на професійну правову допомогу то суд вважає, що в стягненню даних витрат слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні документально підтвердженні витрати на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), внаслідок чого відсутні правові підстави для стягнення даних витрат з відповідача, а тому слід відмовити у задоволенні вимог позивача [PERSON] , та третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] про відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: partial