Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Якимцов В.А., звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з посиланням на кредитний договір №500825418 від 19.12.2019, укладений між АТ "Альфа банк" (з 2022р. АТ "Сенс Банк"), код ЄДРПОУ 23494714, по якому право вимоги боргу на підставі Договору факторингу №1 від 22.02.2021р. перейшло до першого фактора ТОВ ФК "Форт", код ЄДРПОУ 42725156, після чого перший фактор по договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021р. відступив право вимоги другому фактору та стягувачу по виконавчому напису - ТОВ ФК "Еліт Фінанс", код ЄДРПОУ 40340222, був вчинений нотаріальнйи виконавчий напис №27291 про стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ ФК "Еліт Фінанс" в сумі 61 854,17 грн., з яких 34 542,71 грн. - заборгованість за кредитом, 24 961,46 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту, 2 300,00 грн. - штраф, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 09.06.2021р. на підстві даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було відкрите виконавче провадження №65736904 про стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ ФК "Еліт Фінанс" в сумі 61 854,17 грн. На підставі вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем 01.09.2025р. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] . Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавств, зокрема вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису заборгованість за договором не була безспірною. Проте, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, оскаржуваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постанову КМУ від 26.11.2014 р. № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тому позивачка просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса №27291 від 05.05.2021 р. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2025 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Евген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюбуло прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г., відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.77-78). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Якимцов В.А. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та прохають їх задовольнити (а.с.91-94). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, через систему "Електронний суд" від представника надійшла заява про визнання позовних вимог у порядку ст.206 ЦПК України в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України (а.с.82-85). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №27291 від 05.05.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено даний виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», місцезнаходження: 03035, м.Київ, Солом`янська площа, буд.2, код платника податків згідно з ЄДРПОУ 40340222, якому ТОВ "ФК "ФОРТ", код ЄДРПОУ 42725156, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, якому в свою чергу АТ "Альфа Банк", код ЄДРПОУ 23494714, на підставі Договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №500825418 від 19 грудня 2019 року, укладеного між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] за період з 19.12.2019 року по 27.04.2021 року включно, суму у розмірі: 34 542,71 грн. заборгованість за кредитом; 24 961,46 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 300,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 61 854,17 грн. (а.с.27). 09.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було відкрито виконавче провадження №65736904 з примусового виконання виконавчого напису за №27291 від 05.05.2021 року (а.с.28-30). 01.09.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В по ВП №65736904 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.21-24). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити своє право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Згідно правової позиції, висловленої у постанові ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017р. №6-887/цс17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги пр овизнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідачем не надано підтвердження, що укладений між АТ "Альфа Банк" та позивачкою Кредитний договір №500825418 від 19 грудня 2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких вимог про усунення порушень за кредитним договором позивач не отримувала. Таким чином, вбачається, що відповідачем при подачі нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не було надано достатніх доказів на підтвердження щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачкою, що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. У зв`язку з чим позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат». Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Так, позивачкою згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №9 від 05.09.2025 було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. за подання позовної заяви до суду та згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №8 від 05.09.2025 сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України в сумі 908,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved