Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач в особі директора -\~Сердійчука Я. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання споживчого кредиту\~№560000 від 26.03.2021 року у\~сумі 65323, 73 грн, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати\~на професійну\~допомогу у сумі 16000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2021 року\~ [PERSON] звернулася до ТОВ «Слон Кредит» із пропозицією про отримання позики. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію ТОВ «Слон Кредит» та погодився, що анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, підписаний договір про надання споживчого кредиту\~№560000 та Правила надання коштів у позику, опубліковані на офіційному сайті www.sloncredit.ua,\~складають договір про надання споживчого кредиту.\~За умовами укладеного договору\~ТОВ «Слон Кредит» надає відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби на суму 55 400 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності\~на 730 днів з кінцевим терміном повернення 26.03.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 125.70 % річних. Відповідач на умовах договору отримав грошові кошти у розмірі 55 400 грн у розпорядження, проте у повному обсязі зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 63 323 грн 73 коп, яка складається із основного боргу за кредитом\~39353 грн 76 коп та відсотків за його користування\~-\~25787 грн 97 коп. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги (факторингу) №31012025, згідно з яким до\~ТОВ\~«Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №560000 від 26.03.2021 року. Оскільки після відступлення\~права вимоги [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості,\~ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути на його користь\~з [PERSON] 65\~323 грн 73 коп заборгованості за договором. Також позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати у\~справі. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному порядку з повідомленням (викликом) сторін. Позивач\~подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника відповідачки адвоката Овчаренко С.М. надійшли письмові пояснення по справі в яких він заперечував проти позову в повному обсязі та просив суд відмовити у його задоволенні у зв`язку з недоведеністю. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так судом встановлено, що 26 березня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено про надання споживчого кредиту № 560000, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту - 55 400 грн; строк кредитування - 730 днів; процентна ставка до 26 травня 2021 року 0,12 % річних; процентна ставка з 27 травня 2021 року 105% річних (а.с. 55-58). 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, згідно якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги за договором №560000 від 26 березня 2021 року (а.с. 10-22). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року, відповідачка має заборгованість у розмірі 63233,73 гривень, яка складається з: 39535,76 гривень\~заборгованість за кредитом; 25787,97 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 49). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 05 березня 2025 року за [PERSON] рахується заборгованість на дату відступлення права вимоги у загальному розмірі 65323,73 гривень, яка складається з: 39535,76 гривень\~заборгованість за кредитом; 25787,97 гривень\~заборгованість по відсоткам; (а.с. 88). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідност.512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно дост.514\~ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Саме такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Встановлено, що позивачем не представлено суду виписки з особового рахунку, а наданий розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості за цим договором. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки банківської установи за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Аналогійний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 78/2177/15-ц. Відповідно до норм закріплених у\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано належних та допустимих доказів (в розумінні процесуального закону), що наявності заборгованості відповідача перед позивачем на момент звернення до суду з позовом. Позивач, обґрунтовуючи позов, в підтвердження наявності заборгованості надав лише розрахунок. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зв`язку із недоведеністю. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, отже судовий збір та судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed