Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У вересні 2020 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Державна іпотечна установа про визнання електронних торгів, акту, свідоцтва недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння. Враховуючи заяву про зміну підстав позову, просив суд, визнати недійсними електронні торги проведені Державним підприємством «Сетам» по лоту № 429591 та протокол, що їх оформлює № 494891 від 03.08.2020 року з примусової реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки): квартири [ADDRESS] , переможцем за яким став [PERSON] (далі - відповідач 3). Визнати недійсним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки: квартири [ADDRESS] складений та затверджений 06.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною у виконавчому провадженні № [NUMBER], покупцем квартири [ADDRESS] за яким став [PERSON] . Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання майна: квартири [ADDRESS] з електронних торгів, яке видане 07.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою Іриною Анатоліївною та зареєстроване в реєстрі за № 1016 власником квартири [ADDRESS] за яким став [PERSON] . Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] . У обґрунтування вказано, що 03.08.2020 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] були проведені ДП «СЕТАМ» за заявою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною електронні торги з реалізації нерухомого майна позивача, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 03.08.2020 № 494891, квартира була реалізована за ціною 1 751 500,00 грн., а переможцем торгів визначено [PERSON] 06.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною був складений та затверджений акт про реалізацію предмета іпотеки: квартири [ADDRESS] , яким приватний виконавець підтвердила сплату [PERSON] грошових коштів за вказану квартиру. 07.08.2020 року [PERSON] отримав свідоцтво про придбання майна: квартири [ADDRESS] , з електронних торгів, яке зареєстроване в реєстрі під № 1016 та видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською Іриною Анатоліївною. Позивач вважає, що вказаний правочин з продажу майна є незаконним, а тому має бути визнаний недійсним. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року заяву [PERSON] залишено без руху. 15.10.2020 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/38865/20-ц та призначено підготовче судове засідання. 04.01.2021 року на адресу суду від представника Державного підприємства «СЕТАМ» надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ДП «СЕТАМ» вважає вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що ДП «СЕТАМ» було дотримано норми Порядку під час здійсненню реалізації спірного майна. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів та те, що законні інтереси позивача порушенні. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просила відмовити у задоволенні вимог позову, розглядати справу у відсутність представника ДП «СЕТАМ». 02.03.2021 року на адресу суду від представника відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач 3 вважає вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 03.03.2021 року на адресу суду від представника Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач 1 вважає вимоги позивача,необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 01.06.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову. 07.07.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . 24.01.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про повернення заяви про забезпечення позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Державна іпотечна установа про визнання електронних торгів, акту, свідоцтва недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння - залишено без розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року занесеною до протоколу судового засідання прийнято до спільного розгляду заяву про зміну підстав позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 757/38865/20-ц та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні відповідач 3 заперечував проти задоволення вимог позову та просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання відповідач 1, відповідач 2 та третя особа не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позицію сторони позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно із Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року (у редакції, чинній на момент передачі спірного майна на реалізацію) (далі - Порядок), організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення й постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Так, судовим розглядом встановлено, що 03.08.2020 року ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги за лотом №429591 3 реалізації предмету іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] . Позивач просить визнати недійсними зазначені торги, посилаючись на те, що на час їх проведення діяла ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі №640/3836/20 про забезпечення адміністративного позову, залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020 року, якою було заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Лановенко Людмилі Олегівні та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири [ADDRESS] , через систему прилюдних (електронних) торгів Державним підприємством «СЕТАМ, призначених на 24.02.2020 року. Разом з тим, відповідно до п. 1 розділу ХІ порядку електронні торги вважаються такими, що не відбулись, у разі: відсутності учасників електронних торгів; несплати всіма учасниками, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями електронних торгів, належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу Х цього Порядку; ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції. Згідно із п. 2 розділу IV Порядку для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Гарантійний внесок вважається сплаченим з моменту зарахування його на рахунок Організатора. Система автоматично завершує реєстрацію учасника та надає йому відповідний доступ до участі у торгах негайно після підтвердження Організатором сплати сум гарантійного внеску, а за лотами, де така сплата не вимагається, одразу після належного заповнення заявки учасника. Відповідно до п. В розділу IV Порядку прийом заявок на участь в електронних торгах починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронних торгів. Організатор забезпечує реєстрацію та допуск до електронних торгів усіх учасників, які виконали вимоги щодо реєстрації та стосовно яких надійшло підтвердження щодо надходження суми гарантійного внеску на рахунок Організатора не пізніше ніж за одну годину до дати початку проведення електронних торгів, зазначеної в інформаційному повідомленні про електронні торги. Судовим розглядом встановлено, що, 24.02.2020 року ДП «СЕТАМ» були призначені перші електронні торги за лотом №404526 з реалізації предмету іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] . Станом на 08:00 24.02.2020 року на рахунок ДП «СЕТАМ» від жодного учасника не надійшов гарантійний внесок для участі у торгах за лотом №404526, a отже, не було жодного допущеного учасника торгів за лотом №404526. Тому, 24.02.2020 року було сформовано протокол № 467150 про те, що торги за лотом №404526 не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Крім того, 24.02.2020 року на адресу ДП «СЕТАМ» надійшла заява [PERSON] з проханням відмінити реалізацію спірного майна на підставі ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі №640/3836/20. Зазначені заява та ухвала надійшли на виконання працівникам ДП «СЕТАМ» після того, як торги за лотом №404526 були визнані такими, що не відбулися. Тому 24.02.2020 року ДП «СЕТАМ» було зупинено примусову реалізацію предмету іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] , у стані «Торги не відбулися», що підтверджується Актом про зупинення електронних торгів по лоту №404526. 15.06.2020 року на адресу ДП «СЕТАМ» надійшла вимога виконавця від 11.06.2020 року №3116 поновити примусову реалізацію предмету іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] (лот №404526), та ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 р. у справі №640/3836/20. Так, в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 року у справі №640/3836/20 зазначено, що: «за змістом частини 6 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Отже, набрання законної сили будь-яким із рішень, передбачених частиною шостою статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, зумовлює припинення дії заходів забезпечення позову. Судом установлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 22.05.2020 року закрито провадження в адміністративній справі № 640/5030/20, пред`явленню якого передувало вжиття заходів забезпечення позову. В силу положень статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про закриття провадження набирає законної сили негайно після й проголошення. Отже, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києві про закриття провадження в адміністративній справі № 640/5030/20 набрала законної сили 22.05.2020. З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 заходи забезпечення позову слід вважати такими, що втратили свою дію в силу прямої норми закону частини 6 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме 22.05.2020, що виключає можливість їх скасування судом. За наведених обставин, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020. Таким чином, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 заходи забезпечення позову втратили свою дію в силу прямої норми закону частини 6 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме 22.05.2020». Отже, 15.06.2020 року на підставі ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 року у справі №640/3836/20 ДП «СЕТАМ» було поновлено примусову реалізацію предмету іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] . Таким чином, ДП «СЕТАМ» було дотримано норми Порядку під час здійснення реалізації спірного майна. Крім того, позивач посилається на п. 1 розділу ІХ Порядку. Разом з тим, спірне майно є предметом іпотеки, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 2 розділу VII Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Згідно із ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих самих умовах других прилюдних торгів, що мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. Так, на другі електронні торги за лотом №№429591 предмет іпотеки, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] , було виставлено за стартовою ціною 1 678 168.00 грн., тобто 80% початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. Таким чином, спірне майно було уцінено правомірно на підставі ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17 зробив наступні висновки: "Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів." Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17 зазначено, що "Верховний Суд наголошує, що під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів судами повинно бути встановлено: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало; чи вплинули ці порушення на результат торгів; чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів." Отже, враховуючи викладене, позивач повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; законні інтереси позивача порушенні. Разом з тим, жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями не доведено. Відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог встановленого порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів: чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних аукціонів здійснюється реалізація виконавцями майна на торгах ДП «Сетам» на підставі їх заяв. До предмета доказування в справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, правил, які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; оформлення кінцевих результатів торгів). Відповідно до правового висновку, висловленого ВПВС у постановах від 21.11.2018 року №465/650/16-ц та від 23.01.2019 р. №522/10127/14-ц. правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України), у разі невиконання вимог процедури, порядку проведення торгів. Передбачених Порядком реалізації арештованого майна. Відтак, на стадії зупинення чи завершення торгів при відсутності факту оплати переможцем повної ціни, підписаного протоколу та акту виконавця торги не є проведеними. У постанові від 08.07.2020 №201/18443/17 судді КЦСВС вказали на випадки відсутності підстав визнання електронних торгів недійсними, з огляду на деякі обставини. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Оскільки позивач не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку реалізації арештованого майна, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними. Заперечувати дійсність правочину, а тому й електронних торгів, має право як боржник у виконавчому провадженні, так і власник майна, яке незаконно вибуло з його власності чи володіння внаслідок рейдерських дій (ч. 3 ст. 215 ЦКУ). Тобто у визнанні недійсними електронних торгів та укладеного на них договору продажу майна позивачу треба довести порушення вимог Закону «Про виконавче провадження», ЦКУ, Порядку реалізації арештованого майна, які порушили (або можуть у майбутньому порушити) його права чи законні інтереси. Крім того, дії державного або приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Оскільки позивач не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суди дійшли обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 201/18443/17. Відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Так, відповідно до статті 3 цього Закону зокрема підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Таким чином, судовий наказ на підставі якого було відкрито виконавче провадження с документом який виконується у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а саме в межах передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Отже, витребування від особи, яка набула права власності на майно, що було реалізоване органами виконавчої служби в порядку встановленому для виконання судових рішень визначених Законом України «Про виконавче провадження» недопустиме в розумінні частини другої статті 388 Цивільного кодексу України, адже переможець електронних торгів [PERSON] вважається добросовісним набувачем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позову і як наслідок, про відмову у задоволенні вимог позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, у тому числі судовий збір, понесені стороною позивача, покладаються на неї.

Outcome: dismissed