Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Миронівського районного суду Київської області від Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла вищевказана справа для розгляду. Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 травня 2024 року № 100444253 в розмірі 21850,80 гривень. Позов обґрунтовано\~тим,\~що в\~порушення умов\~кредитного договору\~відповідач не\~виконала своїх\~зобов`язань за\~нею,\~не сплатила\~21850,80\~гривень заборгованості\~за тілом\~кредиту та\~відсотками,\~у зв`язку\~із чим\~на підставі\~ст.\~ст.\~509,\~526,\~530,\~536,\~610,\~611,\~625,\~626,\~1050,\~1055\~Цивільного кодексу\~України просив\~суд захистити\~інтереси позивача. Як вбачається\~з поштової\~довідки ф.\~20,\~відповідачу поштовий\~лист не\~вручено під\~час доставки\~у зв`язку\~з тим,\~що адресат\~відсутній за\~вказаною адресою,\~копію позовної\~заяви позивачем\~було надіслано\~13\~вересня 2025\~року,\~проте в\~супереч вимог ст. 178 ЦПК України та пункту 4 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження по справі відзиву на позов не надіслала, доказів, які спростовують доводи позивача про існування кредитної заборгованості не надала. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 01 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №100444253, на виконання умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6200 гривень. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач допустила прострочення погашення кредиту, відсотків, у зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 21850,80 гривень (тіло кредиту та відсотки). Існування цієї заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою з особового рахунку за Кредитним договором (а.с. 14-16). У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Перехід права вимоги цієї заборгованості від ТОВ «Мілоан» до «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підтверджується наявними у матеріалах справи договором відступлення права вимоги від 24 вересня 2024 року №112-МЛ/Т. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконали, а тому суд вважає, що з відповідачів підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із платіжної інструкції, позивач 27 серпня 2025 року сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 2422,40 копійок, які у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до копії договору №0107 про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», актом №Д/2165 наданих послуг, детальним описом надання послуг до Акту №Д/2165 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року вартість становить 8000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником позивача додано до позовної заяви підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved