Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивачка у жовтні 2025 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 21.05.2010 між [PERSON] (дошлюбні прізвища [PERSON] , [PERSON] ) та [PERSON] зареєстровано шлюб. За час цього шлюбу, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . 26.07.2017 шлюб було розірвано, присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 17.08.2020 аліменти збільшено до твердої грошової суми 2700 грн, проте вони не можуть забезпечити нормальний рівень життя дитини необхідний для фізичного, розумового, духовного, соціального та морального розвитку та вказує, що відповідач є військовослужбовцем, проте з 05.09.2025 року вважається зниклим безвісти. Посилаючись на зазначені обставини, представниця позивачки просить суд: 1) змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 17.08.2020 у справі № 588/740/20 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частки усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; 3) витребувати з Головного управління ДПС у Сумській області інформацію про доходи [PERSON] за період починаючи з 01.10.2020 по день надання інформації. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.12.2025. Ухвалою суду від 08.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.12.2025. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлення здійснювалось за допомогою поштової кореспонденції та оголошення на сайті суду (а.с. 45-46). Згідно з вимогами частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом встановлено, що заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 17.08.2020 року у справі №588/740/20 на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 2700 грн до повноліття дитини (а.с. 8). Донька [PERSON] значиться зареєстрованою за однією адресою разом з позивачкою по [ADDRESS] (а.с. 3зв., 14). Згідно з довідкою тво Командира військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] , [PERSON] перебуває на військовій службі під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 08.05.2024 (а.с. 18). У матеріалах справи міститься відповідь ГУ ДПС у Сумській області від 03.12.2025 № 7354/18-28-12-02-02, у якій зазначено, що відповідач є працевлаштованим та отримує заробітну плату (а.с. 38-41). Із корінця сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зниклих (безвісті) від 09.09.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зник безвісті за особливих обставин внаслідок бойових дій противника в районі Бахмутського району Донецької області (а.с. 20). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Суд враховує ті обставини, що діти проживають з позивачем, усі обов`язки щодо їх утримання і виховання позивач несе самостійно, діти мають проблеми зі здоров`ям. Оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і змінити спосіб стягнення аліментів. Стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Згідно зі сповіщенням сім`ї, командир стрілецького взводу стрілецької роти [NUMBER] батальйону територіальної оборони військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] 05.09.2025 зник безвісти за особливих обставин внаслідок бойових дій противника в районі Бахмутського району Донецької області. Пунктом 4 статті 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. В даному випадку, виплата грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884. Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пунктом 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Згідно з пунктом 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Відповідно до статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII від 12.07.2018 року, набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. (ст.25 ЦК України). Суд зазначає, що відповідач [PERSON] 05.09.2025 року набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого статтями 198, 199 СК України, утримувати неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати Питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України та враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved