Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100735569 від 22.05.2021 у розмірі 46 250,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір № 100735569, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 10 000 грн, строком на 30 днів, тобто з 22.05.2021 до 21.06.2021, зі сплатою процентів в розмірі 1.75 % за кожен день користування кредитом, 10 % комісія одноразово за надання кредиту. 14.09.2021 за договором факторингу № 08Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 100735569 від 22.05.2021 на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 46 250,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - за тілом кредиту, 35 250,00 грн - за відсотками, 1000,00 грн - за комісією. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у його відсутність та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 22.05.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір №100735569, відповідно до якого відповідач отримала позику в розмірі 10 000,00 грн, строком на 30 днів, тобто з 22.05.2021 до 21.06.2021, зі сплатою процентів в розмірі 1.75 % за кожен день користування кредитом, 10 % комісія одноразово за надання кредиту, який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до платіжного доручення № 27883143 від 22.05.2021 ТОВ "Мілоан" перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Відповідно досудової вимоги від 25.07.2025 [PERSON] була повідомлена про заборгованість, яка виникла станом на 25.07.2025 в сумі 46 250,00 грн. Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № 08Т від 14.09.2021 ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 46 250,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35 250,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 100735569 від 22.05.2021. Згідно з розрахунком, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за договорами відповідач не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 46 250,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35 250,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення кредитної заборгованості, просив стягнути: за кредитним договором №100735569 від 22.05.2021 - в сумі 46 250,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35 250,00 грн - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача - додаток № 1 до договору про споживчий кредит від 22.05.2021 №100735569, розмір процентів за користування кредитом за 30 дні (з 22.05.2021 до 21.06.2021) складає 5 520,00 грн. Отже, за умовами договору про споживчий кредит від №100735569 від 22.05.2021 сторони погодили строк кредитування 30 днів відповідно, а нарахування відсотків за користування кредитними коштами після строку кредитування суперечить приписам законодавства згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача кредитної заборгованості за кредитним договором № 100735569 від 22.05.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме слід відмовити в стягненні відсотків за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 05.05.2025 № 42649746, додаткову угоду № 100735569 до договору № 42649746 від 29.07.2025, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги № 100735569 від 29.07.2025 на суму 5 000 грн (2 год складання позовної заяви - 3000,00 грн, 1 год правовий аналіз справи - 1000,00 грн, 0,5 год формування додатків до позовної заяви - 500,00 грн, 0,5 год подання позовної заяви та копій позовної заяви з додатками - 500 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу та зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial