Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

19.09.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений шлюб, який зареєстровано 03.03.2020 у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що було зроблено актовий запис за №394. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 14.03.2024 шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області. Станом на день звернення до суду позивач з дитиною проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Всі встановлені в законодавстві обов`язки по вихованню дитини на теперішній час постійно виконує позивач. Сторони не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідачка буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання. Враховуючи зазначене, позивач вирішив формалізувати стосунки з відповідачкою щодо утримання спільної дитини шляхом отримання судового рішення про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, що наддасть змогу щомісячно стабільно отримувати грошові кошти у визначеному судом розмірі, які необхідні для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Враховуючи зазначене вище, позивач вважає, що розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідачки має становити 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. 19.09.2025 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 22.09.2025. 22.09.2025 судом був направлений запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про надання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] 07.10.2025 судом була одержана Інформаційна довідка від 24.09.2025 вих. № 30978 з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 17.10.2025 позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шевчук В. О., до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини була залишена без руху. Ухвала суду була надіслана представнику позивача до електронного кабінету в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа від 18.10.2025. 23.10.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача адвоката Шевчука В. О. про усунення недоліків у позовній заяві. Ухвалою суду від 24.10.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 10.11.2025 о 12-10 та 17.12.2025 о 12-10 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним способом за місцем реєстрації проживання рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак рекомендовані повідомлення повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 36, 41-40). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Відповідачка повторно не з`явилась в судове засідання, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, інші заяви та клопотання до суду також не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача адвокат Шевчук В. О. не заперечував проти такого порядку вирішення спору та подав суду відповідну заяву. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шевчук В. О. підтримав позовну заяву в повному обсязі з підстав викладених у ній, просив позов задовольнити; додатково суду пояснив, що його довіритель, позивач по справі, [PERSON] проходить службу в Збройних Силах України. Син проживає з ним та з його матір`ю, бабусею, яка допомагає з вихованням дитини. Відповідачка проживає в Україні, дитиною не опікується та зловживає алкогольними напоями. Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, які є підставою виникнення сімейних правовідносин між сторонами щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024, яке набуло законної сили 16.04.2024 (а. с. 10-12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). За цією ж адресою проживає позивач (а. с. 21). На підтвердження того, що дитина здорова, суду надана медична довідка від 22.10.2025 (а.с.30). Письмових доказів виконання матір`ю обов`язків щодо утримання малолітньої дитини матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що позивачем надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дитини, позивачем та відповідачем не надані докази матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у неї на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідачка є особою працездатного віку, у суду відсутні докази, що відповідачка має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язана утримувати. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину та розміру аліментів. Враховуючи вище зазначене, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню і з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідачки підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 19.09.2025. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідачки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.

Outcome: approved