Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Глєбова Глєба Валерійовича звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 7652 грн 84 коп, безпідставно стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса, який рішенням суду від 23 лютого 2022 року у справі № 185/5841/21 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а також моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Ціна позову, визначена позивачем 9152 грн 84 коп. За змістом поданого відзиву відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що заборгованість за виконавчим написом погашалася в межах виконавчого провадження, позивач по справі не оскаржував жодних дій виконавця, отже суми, стягнуті з позивача не можуть вважатися безпідставно набутими коштами. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди. З матеріалів справи видно, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем здійснювалося виконавче провадження № 65555194 з примусового виконання виконавчого напису № 17564, вчиненого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем яким з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнуто 30 344 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 25 484 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 4810 грн, плата за вчинення виконавчого напису 50 грн. Згідно з відповіддю приватного виконавця на запит представника позивача при здійсненні виконавчого провадження № 65555194 утримано з доходів [PERSON] грошові кошти на загальну суму 7652 грн 84 коп, з яких: 300 грн перераховано на користь стягувача як повернення авансового внеску, 6684 грн 40 коп перераховано на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, 668 грн 44 коп основна винагорода приватного виконавця. Рішенням суду від 23 лютого 2022 року у справі № 185/5841/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 17564, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Главою 83 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20. При примусовому виконанні виконавчого напису з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» перераховано 300 грн як повернення авансового внеску та 6684 грн 40 коп в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, загальна сума, стягнута з позивача на користь відповідача 6984 грн 40 коп. Оскільки виконавчий напис, на виконання якого стягнуті з позивача та отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 6984 грн 40 коп, не підлягає виконанню, ці кошти є безпідставно набутими відповідачем і підлягають поверненню позивачу. Крім того позивач просить стягнути з відповідача кошти, стягнуті з нього при здійсненні виконавчого провадження, які складаються з основної винагороди приватного виконавця - 668 грн 44 коп. Однак зазначені кошти не були отримані відповідачем, а стягнуті з позивача приватним виконавцем при виконанні виконавчого напису нотаріуса і перераховані саме приватному виконавцю. Ці кошти не є безпідставно отриманими, будь-яких даних про неправомірні дії приватного виконавця матеріали справи не містять. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не свідчить про неправомірні дії приватного виконавця або стягувача, оскільки рішення про вчинення виконавчого напису приймав нотаріус. Тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, які складаються з основної винагороди приватного виконавця. В частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1500 грн позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, які б порушили права позивача як споживача фінансових послуг. Звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не порушує прав споживача. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому у зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» станом на день звернення позивача до суду (1211 грн 20 коп).

Outcome: partial