Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. Вказуючи, що він є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернувся до нотаріуса, однак, у видачі свідоцтва на спірне спадкове майно йому відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6 на звороті) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, збудований у 1947 року, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Витягом з погосподарської книги №13 за 2024 рік Смідинської сільської ради Ковельського району підтверджується належність вищевказаного будинку [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 08.11.2013 року Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області, згідно з яким усе своє майно заповів сину позивачу у справі [PERSON] (а.с. 10). Згідно з довідкою Смідинської сільської ради №991 від 26.03.2024 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований разом дружиною [PERSON] (а.с. 8 на звороті). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 26 на звороті). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , однак право власності у встановленому законом порядку у справі не оформила. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач у справі є сином [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна по [ADDRESS] (а.с. 29 на звороті). Позивач у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 24 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 26). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині після [PERSON] , відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою нотаріуса від 08.07.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують його належність спадкодавцю (а.с. 17). Отже позивач, маючи право на успадкування будинку не може реалізувати свої спадкові права після смерті матері, тому реалізувати право на спадщину може лише шляхом звернення до суду. Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 32/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 24-63), з яких також встановлено, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за законом на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що набуто право власності на житловий будинок неправомірно або, що на даний будинок, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане майно.

Outcome: approved