Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною заявою. Заява мотивована тим, що 28.08.2025 близько 13 години стався обстріл з боку Російської федерації за адресою [ADDRESS] . в результаті обстрілу загинули цивільні особи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресоюм. [ADDRESS] , які являлись бабою та дідом заявника. По даному факту внесені відомості до ЄРДР за №12025052410001615 за ч. 2 ст. 438 КК України. Зазначив, що очевидці та сусіди повідомили його сім`ю, що його баба та дідо загинули та їх поховали поряд у м.Покровськ по вул.Чайковського, надавши на підтвердження фото місця поховання. Встановлення факту смерті в адміністративному порядку неможлива, оскільки значна територія м.Покровськ Донецької області окупована, а на тій, що не окупована, не працюють органи державної влади, тому заявник змушений звернутись до суду для встановлення факту смерті своїх рідних. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а саме відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за місцем проживання заявника і отримання свідоцтва про смерть дідуся та бабусі встановленого зразка для реалізації спадкових прав. Додатково зазначив, що звернувся в суд із цією заявою саме заявник, оскільки його батько [PERSON] , син померлих [PERSON] та [PERSON] , 14.02.2024 зник безвісти, а заявник, як його син (внук померлих), може успадкувати частку, яка б належала б його батьку за правом представлення. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) та громадянина України [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ), які померли [INFO] у м. Покровськ Донецької області. 12.12.2025 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання з`явився, просив заяву задовольнити з підстав, наведених у ній. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється онуком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.04.1982, відповідно до якого 24.04.1982 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище чоловіка після одруження [PERSON] , прізвище жінки після одруження [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2006, відповідно до якого 23.12.2006 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено за №12025052410001615 від 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 Кримінального кодексу України. Відповідно до інформації, що міститься у вищевказаному витягу з ЄРДР у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення», 29.08.2025 до чергової частини Покровського РУП надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , [INFO] про те, що 28.08.2025 близько 13.00 год. стався обстріл з боку ров (тип озброєння встановлюється) за адресою [ADDRESS] . В результаті обстрілу загинули цивільні особи гр. [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , гр. [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Також було зруйновано приватний будинок за адресою [ADDRESS] . Також заявником до заяви додано копію фотокартки, на якій зображено місце захоронення померлих [PERSON] та [PERSON] , дата смерті [INFO] . Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, послідуючими Указами Президента України, неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Міністерством розвитку громад та територій України 28.02.2025 виданий наказ № 376 «Про затвердження Переліку територій, що на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого Покровська міська територіальна громада Донецької області, включена до даного переліку у розділі І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії; 1. Території можливих бойових дій» з 24.02.2022 по 22.08.2024 та у розділі ІІІ «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» з 23.08.2024 по теперішній час. У місті Покровськ Донецької області на сьогодні відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до тіл загиблих [PERSON] та [PERSON] у заявника (онука) немає, що унеможливлює належне оформлення факту смерті та державну реєстрацію факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як роз`яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень Наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. 09.03.2022 затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Цим порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Оскільки тіла загиблих [PERSON] , [INFO] та [PERSON] не були вивезені з території м. Покровськ Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про їх смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію їх смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про їх смерть. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на сьогодні з об`єктивних причин. Отже суд приймає в сукупності, як належні та допустимі докази документи, які були надані заявником, як підтвердження факту смерті його баби та діда, а саме: витяг з ЄРДР кримінального провадження та фотокартку про поховання. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд розуміє, що можливості збору або отримання доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Внаслідок наведених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Також заявником до матеріалів справи додано копію сповіщення сім`ї (близьких родичів) від 29.07.2024 №4747, відповідно до якого солдат [PERSON] (батько заявника, син загиблих [PERSON] та [PERSON] ) мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, 14.02.2024 поблизу н.п.Орлівка Донецької області зник безвісти. Відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі викладеного вище, враховуючи, що заявник позбавлений можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті баби та діда на території, на якій ведуться бойові дії, суд вважає факт смерті [PERSON] та [PERSON] , які померли (загинули) [INFO] в місті Покровськ Донецької області в умовах воєнного стану у зв`язку із воєнними діями, встановленим. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved