Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Кажук В.Б., звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКО №501579 від 12.06.2008, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №1271. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що її бабуся [PERSON] , за життя, склала заповіт на її користь. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилась спадщина за заповіт. До складу спадщини, ввійшла, зокрема, 1/2 частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВКО №501579, однак в такому допущено помилку в написанні її по батькові, а саме: замість правильного " [PERSON] ", зазначено " [PERSON] ". Вказана описка позбавляє її можливості зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Зазначає, що встановлення даного факту необхідне їй для реалізації її спадкових прав. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Кажук В.Б. не з`явились. Останній 19.12.2025 подав заяву (а.с. 33), в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи: Долинської міської ради - Креховецький І.М у судове засідання також не з`явився. 18.12.2025 подав клопотання (а.с. 29), в якому просить розгляд справи проводити без його участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви. ІІ. Заяви учасників справи, процесуальні дії у справі: 29 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання за участю заявниці та заінтересованої особи. Від представників учасників справи 18.12.2025 та 19.12.2025 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі та про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: матеріалами справи встановлено, що померла [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5), за життя склала заповіт на користь заявниці [PERSON] . При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКО №501579 (а.с. 10), державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Белей Е.І. було допущено описку по батькові заявниці, а саме: замість правильного " [PERSON] ", зазначено " [PERSON] ". Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливість реалізувати своє право на реєстрацію у встановленому законом порядку права власності. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявниці права реєстрації у встановленому законом порядку права власності на спадкове майно і неможливості реалізації цього права, через неправильне написання у свідоцтві про право на спадщину за заповітом по батькові заявниці [PERSON] . ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявниками у справі про встановлення факту можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте не мають відповідних документів або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, Державного акта на право приватної власності на землю. Для заявниці [PERSON] встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на спадкове майно. Однак через розбіжність у написанні її по батькові, вона позбавлена такої можливості. Про те,що по батькові заявниця " [PERSON] ",свідчать паспорт серії [NUMBER] виданий 07.08.2008 року Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області та картка фізичної особи -платника податків видана 13.08.2008року. Таким чином, в ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, який має юридичне значення, а саме те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВКО №501579 від 12.06.2008 належить заявниці [PERSON] , [INFO] . V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved