Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачка має заборгованість станом на 01.10.2025 у загальному розмірі 68435,41 грн., з якої: - 55082,49 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2016 по 30.09.2025; - 1176 грн. за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2025; - 10015,08 грн. за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.10.2016 по 30.09.2025; - 681,60 грн. за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2025; - 1036,04 грн. інфляційні втрати, 444,20 грн. 3% річних за період з березня 2019 по листопад 2021. 1.2. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзив на позов також не надходив. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка сформована 14.11.2025 підставі відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідачки за період з 01.10.2016 по 30.09.2025 з постачання теплової енергії становить 55082,49 грн., а з гарячої води 10015,08 грн. Згідно з відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2025 становить 1176 грн., плата за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2025 становить 681,60 грн. З розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 року по листопад 2021 року, складеного за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що інфляційні втрати за вказаний період становлять 1036,04 грн., три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 444,20 грн. 2.2. Відповідно до п. 15 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, а також відповідно до п. 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», споживач повинен оплачувати відповідні послуги щомісячно. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1, ст. 9 вищевказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. 3.3. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1 Суд встановив, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Позивачем за вказаною адресою за період з жовтня 2016 року по вересень 2025 року були надані вищенаведені послуги на загальну суму 68435,41 грн., з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 1036,04 грн та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 444,20 грн. за період з березня 2019 до листопада 2021 року. Доказів неправильності або неточності розрахунків, сформованих працівниками позивача, до суду надано не було. 4.2. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 22351 від 12.11.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., а також позивач поніс витрати, пов`язані з відправкою позивачем відповідачу позовної заяви з додатками у розмірі 50,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2472,40 грн.

Outcome: approved