Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.12.2024 року о 14 год. 40 хв. [PERSON] в м Ланівці по вул. Тернопільській, 47, Кременецького району, Тернопільської області , керуючи транспортним засобом марки Audi А5, д.н.з. [NUMBER] , не обрала безпечну швидкість руху, не вибрала безпечну дистанцію та допустила зіткнення із транспортним засобом марки Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Власником транспортного засобу марки Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] є позивач [PERSON] 23.12.2024 року позивачем було укладено договір № 018/24 про проведення автотоварознавчої експертизи із судовим експертом. Вартість проведення транспортно-товарознавчої експертизи становить 5000,00 грн. Згідно висновку експерта № 003/25 за результатами проведеної транспортно товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту без фізичного зносу деталей КТЗ, що належить позивачу становить 62047,31 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди на автомобіль «AUDI А5» д.н.з. [NUMBER] поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідачки був відсутній. Моторне (транспортне) бюро України відповідно до Закону України «Про обов`язком страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняло рішення про виплату позивачу відшкодування шкоди в розмірі 27750,22 грн. Із приписів норм ЦК України та ЗУ «Про обов`язком страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випливає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду в особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникає лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування такої шкоди, і лише щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 34297,09 грн., витрати на проведення транспортно- товарознавчої експертизи у розмірі 5000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Крім того просить стягнути з відповідача в його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Кушка О.М. в судове засідання не з`явилися , хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явилася , хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, та письмові пояснення. У поясненнях представник Моторного (транспортного) страхового бюро України зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на станції технічного обслуговування платнику ПДВ. Підставою для сплати ПДВ для потерпілої особи є не факт заподіяння їй шкоди, а факт сплати нею таких витрат при проведенні ремонту, в даному випадку ремонт не проведений і відповідно підстав відшкодування таких витрат немає. Так як зобов`язання МТСБУ по відшкодуванню шкоди виконані МТСБУ в повному обсязі, відповідно такі зобов`язання, на підставі ч.1 ст. 599 ЦК України - припинились їх належним виконанням. Просить врахувати зміст пояснень під час судового розгляду та постановлення рішення у справі. Крім того просить стягнути в користь МТСБУ 1000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України була двічі повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу вимог ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу вимог ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з вимогами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до вимог п. 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставіпункту 13.1статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Вимогами ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно з вимогами ст. 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 14), при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України). Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19. Згідно постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року, 20 грудня 2024 року о 14 год. 40 хв. [PERSON] в м.Ланівці по вул. Тернопільській, 47, Кременецького району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом марки Audi A5 д.н.з. [NUMBER] , не обрала безпечну швидкість руху, не вибрала безпечну дистанцію та допустила зіткнення із транспортним засобом марки Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.9-10). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] , 2013 року випуску (а.с.11). Відповідно до копії договору №018/24 на проведення атотоварознавчої експертизи від 23 грудня 2024 року, замовник [PERSON] доручає, а виконавець судовий експерт Левкович М.Г. приймає на себе зобов`язання по проведенню транспортно-товарознавчої експертизи (а.с.12). Згідно копії рахунку-фактури №003/25 від 09 січня 2025 року, оплата за проведення транспортно-товарознавчої експертизи складає 5000,00 грн. (а.с.13). Згідно копії Акта №003/25 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), складеного 09 січня 2025 року, наступні роботи (послуги): транспортно-товарознавча експертиза (№003/25) виконані в повному обсязі, ціна робіт складає 5000 грн. (а.с.14). Згідно Висновку експерта №003/25 за результатами проведеної транспортно-товарознавчої експертизи згідно заяви від [PERSON] , складеного 09 січня 2025 року, ринкова вартість автомобіля Ford Focus, р.н. [NUMBER] , 2013 року випуску станом на момент ДТП, тобто на 20.12.2024 року становить 317387,80 грн.; сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП станом на 20.12.2024 року складає 31333,49 грн. (а.с.15-35). Крім того, як зазначено в вищевказаному Висновку, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ становить Свр = 62047,31 грн. (а.с.21). Представник [PERSON] адвокат Кушка О.М. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити відшкодування оціненої матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо- транспортної пригоди, а саме: 31333,49 грн. 49 коп. сума завданих матеріальних збитків автомобілю «Ford Focus» н.з. [NUMBER] та 5000 грн. витрати пов`язані із оплатою послуг експерта (а.с.36-37). З відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України представнику [PERSON] адвокатові Кушка О.М. вбачається, що МТСБУ прийняло рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 27750,22 грн. (а.с.38). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 20 грудня 2024 року, винуватцем в якій постановою суду визнано [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 34297,09 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного його майна та втрати звичного способу життя, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами ст.23Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, шкодою,заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Приймаючи до уваги те, що позивач просить стягнути моральну шкоду завдану внаслідок пошкодження належного йому майна та втрати звичного способу життя, суд приходить до висновку, що така шкода підлягає стягненню з винної особи. Вимогами ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з вимогами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно роз`яснень, викладених у п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вимоги про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 10 000 гривень, позивач пов`язує із тим, що йому було завдано моральної шкоди, у зв`язку з пошкодженням та ремонтом транспортного засобу, який становив для нього особливу цінність. Суд вважає, що з урахуванням особи позивача, внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, що позбавило його можливості використовувати автомобіль для власних потреб, який становив для нього певну цінність, негативний психоемоційний стан позивача після ДТП, викликаний протиправними діями відповідача, останньому було завдано моральну шкоду. Враховуючи відсутність клопотань іншої сторони стосовно зменшення розміру моральної шкоди, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 1211 гривень 20 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію АТ «Укрпошта» від 01.07.2025 року про сплату судового збору. Вирішуючи питання про стягнення в користь МТСБУ 1000,00 грн. витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги надані представником МТСБУ в підтвердження понесених витрат наступні документи: копію Витягу з договору №3/4/2023 про надання послуг в сфері права від 21.12.2022 року; копію додаткової угоди №173 від 28.07.2025 року до Договору про надання послуг в сфері права №3/4/2023 від 21.12.2022 року. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи відсутність клопотань іншої сторони стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved