Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 341806-КС-001 від 26.06.2021 у сумі 24 505,95 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 208,07 грн., суми прострочених платежів по процентах - 11 297,88 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 0,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 26.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір № 341806-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 26.06.2021 товариством було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 341806-КС-001про надання кредиту. 26.06.2021 відповідач, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 341806-КС-001про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 08.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 24 505,95 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 208,07,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 11 297,88 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 0,00 грн., які представник позивача просить суд стягнути з відповідача разом із судовим витратами по справі у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05.09.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.55). Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач не довів факту здійснення перерахування коштів саме на користь відповідача. У подібних правовідносинах джерелом підтвердження грошових операцій є первинні бухгалтерські документи, які зберігаються у первинного кредитора як учасника фінансової операції. Саме ці документи фіксують факт прийняття коштів, їх цільове призначення та підставу здійснення операції. За відсутності таких матеріалів посилання позивача на переказ є лише припущенням, що не можерозглядатися як належний доказ. Ненадання первинних бухгалтерськихдокументів первинним кредитором свідчить про неналежне ведення обліку, що унеможливлює об`єктивне встановлення фінансових взаєморозрахунків і виключає можливість задоволення позовних вимог, у зв?язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду відзив на позовну заяву в якому просив розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 26.06.2021 ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 341806-КС-001 про надання кредиту. 26.06.2021[PERSON]. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 341806-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. У зв`язку з чим, 26.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір№ 341806-КС-001 про надання кредиту. Так, судом встановлено, що зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3127, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 26.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір № 341806-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, судом встановлено, що 26/06/2021 сторонами було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація обов`язкова для ознайомлення позичальником. Відповідно вимог договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (а.с.16). За умовами вказаного договору, позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 16 000,00 грн., строком на 24 тижнів, зі сплатою стандартної фіксованої процентної ставки у розмірі 0,86403158 процентів за кожен день користування кредитом (а.с.26). При цьому, вищевказаного договору визначено, що дата повернення кредиту -11.12.2021 (а.с.16). Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (а.с.16). Із наданих документів вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою про перерахування кредитних коштів від 26.06.2021 (а.с.31). До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 341806-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав. З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 08.08.2025 утворилась заборгованість у розмірі 24 505,95 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 208,07,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 11 297,88 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 0,00 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Так, приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 Постанови про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; Як вбачається зі змісту кредитного договору №341806-КС-001 від 26.06.2021 сторони узгодили те, що його підписання буде в електронному вигляді, в даному випадку шляхом введення одноразового ідентифікатора G-3127, що був відправлений 26.06.2021 на телефон відповідача та введений останнім 26.06.2021о 20:21:51. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем не спростовано того, що вказаний кредитний договір ним був підписаний в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», а отже останній погодився зі всіма умовами та правилами даних договорів, умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача. Суд зазначає, що одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем належними доказами. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням кредитної картки та незаконну видачу кредитної карти на ім`я [PERSON] третім особам. Отже, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є довідка про перерахування коштівна банківську карту позичальника, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 456/3643/17. Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором №341806-КС-001 від 26.06.2021у сумі 24 505,95 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 13 208,07,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 11 297,88 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 0,00 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved