Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Суть спору 13.11.2025 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові зазначила, що 24.06.2022 року Іваничівським відділом ДРАЦС у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що було зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про шлюб №34. Після офіційної реєстрації шлюбу вона отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від спільного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя у неї з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, фізичної та психологічної несумісності, відсутністю взаєморозуміння та поваги, значним розходженням поглядів на зміст сімейних відносин та різним розумінням сімейних прав та обов`язків з точки зору ведення господарства. На жаль, зміст сімейних відносин був доведений до рівня систематичного нагадування переліку зобов`язань, рівноправність та цінність партнерів нівельована, а поняття того, що сім`я має засновуватися на паритетних засадах та утвердженні чоловіком поваги до жінки, та жінки до чоловіка в сім`ї відсутнє взагалі. Вона почала відчувати, що сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми, також вона почала втрачати до відповідача інтерес як до чоловіка. У них постійно виникали конфлікти через будь-які побутові дрібниці, що призводило до сварок та непорозумінь. Вона намагалася зберегти шлюб усілякими способами, і навіть погодилася спробувати «все спочатку» але з часом знову починалися сварки у зв`язку з різними поглядами на будь-які ситуації, в яких не знаходилося компромісів та виходів. Після багатьох спроб, які відбувалися з її сторони щодо збереження шлюбних відносин та сімейних стосунків з чоловіком, відповідач негативно відносився щодо збереження сім`ї, не сприяв в налагодженні хороших стосунків з дружиною. Саме тому збереження шлюбу між ними на даний момент є неможливим. Вона не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, життя між ними не склалося у нормальних відносинах, які повинні існувати між чоловіком та жінкою. Під час шлюбу виявилось, що у них зовсім різні погляди на життя та побут, тому будь-які спроби продовження сімейних відносин суперечитимуть інтересам кожного члена сім`ї. На даний час збереження сім`ї між ними неможливе, оскільки це суперечить її інтересам, адже сам по собі шлюб повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Вони вже досить тривалий час не проживають однією сім`єю та не ведуть будь-якого спільного господарства. Вона взагалі не спілкується з відповідачем на тему сім`ї, спільного життя чи спільного господарства, відповідач у свою чергу не телефонує до неї, не цікавиться її життям та здоров`ям. Оскільки шлюбні відносини припинено досить давно, тому поновлення нормальних здорових шлюбних відносин між ними неможливе, їхня сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, шлюб між ними існує тільки формально, тобто «на папері». У зв`язку з наведеним позивач просить суд розірвати шлюб зареєстрований Іваничівським відділом ДРАЦС у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за актовим записом №34. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників справи В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання по справі №156/1423/25 відповідача [PERSON] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні 11.12.2025 року протокольною ухвалою відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою відповідача. 22.12.2025 року для участі в судовому засіданні сторони не прибули. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторона позивача скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без їх участі. В силу вимог ч.ч. 8, 11 ст.128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, відтак підстави для відкладення розгляду справи, відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 22.12.2025 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.06.2022 року Іваничівським відділом ДРАЦС у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за актовим записом №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.06.2022 року (а.с. 10). Сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2023 року (а.с. 11). Застосоване судом законодавство Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). Висновки суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що в порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Судові витрати Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved