Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Сизько Д.Б. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд, розташованих у Черкаській області, Золотоніському районі, с. Крупське, а також 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшли вищевказані об`єкти нерухомого майна. Заповіту спадкодавець за життя не склала. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця та постійно проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим прийняв спадщину за законом. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтв про право на спадщину, однак у їх видачі йому було відмовлено з підстав невстановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем. У подальшому в судовому порядку встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, після чого позивач повторно звернувся з метою оформлення спадкових прав. Проте у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачу було повторно відмовлено у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та неможливістю отримання їх дубліката, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Враховуючи викладене вище, представник позивача просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 1/2 житлового будинку по [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 7121587001:01:001:0066 розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 7121587001:01:001:0066 розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2025 витребувано у ПЕРШОЇ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 залучено у якості співвідповідача до участі у розгляді справи [PERSON] , приєднано докази до матеріалів цивільної справи та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. У позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Представник позивача адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання представник відповідача ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Сьомак Н.О. не з`явилася. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2021 померла [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.1987 [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу будинку серії ААІ №576422 від 25.04.1997, довідки КП «ЧООБТІ» №987о від 07.12.2022 та технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , вказаний будинок на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №105746 від 13.05.2009 [PERSON] на підставі рішення Крупської сільської ради від 17.07.2008 №20-6/V є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с. Крупське Золотоніського р-ну Черкаської обл. У разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її власників. Згідно списку співвласників земельної ділянки до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №105746 від 13.05.2009 [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №264640 від 02.06.2010 [PERSON] на підставі рішення Крупської сільської ради від 14.10.2009 №29-6/V є власником земельної ділянки площею 0,0628 га, розташованої в с. Крупське Золотоніського р-ну Черкаської обл. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9905729202022 від 08.12.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 7121587001:01:001:0066 розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9905728812022 від 08.12.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 7121587001:01:001:0134 розміром 0,0628 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Крупське Золотоніського району Черкаської області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю встановленого факту спільного проживання разом із спадкодавицею на день її смерті. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2024 у справі №695/3773/22 встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини. Згідно листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 04.11.2024 № 1230/02-03 Перша золотоніська державна нотаріальна контора отримала відмову у видачі дублікату договору купівлі-продажу будинку, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. 25.04.1997, реестр. № 994, [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 1216 ЦК України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. При спадкуванні за заповітом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша та друга статті 1223 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з підпунктом 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину. Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси. Суди ж розглядають спори з приводу захисту спадкових прав у разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (частина перша статті 4 ЦПК України) або в разі оскарження особою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (статті 49, 50 Закону України «Про нотаріат»). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена, це може бути підставою для відмови у позові. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 182/8267/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 643/20546/14-ц, від 13.05.2022 у справі № 552/4460/20, від 19.05.2022 у справі № 636/1853/18, від 25.05.2022 у справі № 298/1618/19, від 08.12.2022 у справі № 518/164/20. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 4 статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, а також те, що ця обставина унеможливила отримання [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері в нотаріальному порядку, визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом є ефективним способом захисту його порушеного права, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved