Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 8 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1242. Позов обґрунтовує\~тим,\~що з\~08.09.1995\~між ним\~та відповідачкою\~укладено шлюб.Після початку воєнних дій дружина разом з сином [PERSON] виїхала за кордон, де знаходиться по теперішній час. Спільне життя з відповідачкою припинилося. Причиною припинення шлюбних стосунків стала війна та той факт, що вона з дитиною виїхала до Німеччини, де зараз і проживає. Шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть починаючи з лютого 2022 року. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спору про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю у подружжя, на час подання цієї позовної заяви не існує. Примирення неможливе. За домовленістю дитина залишається проживати разом з відповідачкою. Питання щодо утримання дитини вирішено у добровільному порядку. Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, за взаємною згодою сторін узгоджено місце проживання доньки разом з відповідачкою. Відповідачкавідзив на позов не подала. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.11.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, яка повернулася суду з відміткою про його відсутність за місцем проживання від 01.12.2025. Отже відповідно до пункту 5 частини шостої 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист повернутий суду з відміткою про відсутність відповідачки за місцем проживання від 01.12.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка є належним чином повідомленою про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 08.09.1995 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1242, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.09.1995. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2013. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка заперечень на позов не подала, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення відповідачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки заява про відновлення дошлюбного прізвища нею не подана. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved