Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» Літовченко О.О., звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №12.01.2025-100000776 від 12.01.2025 року у розмірі 14 544,47 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 01.12.2025 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Літовченко О.О., звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: стягнути із [PERSON] , витрати за надання правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування заяви навела наступне. 14.11.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено судове рішення у справі №210/5743/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, при зверненні до суду, позивач на виконання вимог ст. 175 ЦПК України зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 8 422,40 грн.: та складається з:витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422,4 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень. Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам. Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі № 23- рп/2009 зазначено: «Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права». Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справах або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом із позовною заявою ТОВ «Споживчий Центр» зазначило, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 8422,40 грн., які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Статтею 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан витрачений адвокатом час. Між ТОВ Споживчий Центр та Адвокатьске об`єднання "Лекс Верітас" 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ. Пунктом 3.1 Договору визначено, що Вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно. У ряді своїх постанов Верховний Суд звертав увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача звернувся зазначеною заявою. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.12.2025 року заяву передано судді Черновій Н.В. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача в своїй заяві зазначив, що розгляд заяви просить проводити за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 270 ч.4 ЦПК України, їх неприбуття у судове засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. По даній цивільній справі 14.11.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений повністю. Під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання про витрати, понесені позивачем, пов`язані з розглядом справи, а саме: на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 01.04.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та позивачем ТОВ «Споживчий центр» було укладено договір про надання правової допомоги № 01/25-СЦ, відповідно до якого адвокат зобов`язався надати юридичні послуги щодо захисту та представництва інтересів клієнта. Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб про стягнення заборгованості та передати замовнику. Пунктом 3.1 договору визначено вартість послуг визначається наступним чином : 6 000,00 грн., за один позов без нарахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно. На підтвердження обсягу виконаних робіт позивачем надано звіт про виконану роботу відповідно до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року. Відповідно до платіжної інструкції №СЦ00055892 від 24.11.2025 року ТОВ «Споживчий центр» сплатило Адвокатському об`єднанню «Лекс Верітас» 6000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. З урахуванням вище викладеного, проаналізувавши наведений опис наданих позивачу Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» послуг, враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а також, враховуючи вимоги з якими позивач звернувся до суду, усталену практику з розгляду таких спорів, беручи до уваги співмірність позовних вимог та вартість послуг Адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» у справі, визначених в розмірі 6 000,00 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, суд вважає заяву представника позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, належить ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати, та на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 6 000, 00 грн.

Outcome: approved