Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У лютому 2023 року КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення в сумі 18053,98 грн. та за послугу з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 801,08 грн., витрат з оплати судового збору в сумі 2684,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує [PERSON] послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач в порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), належним чином не проводить оплату за спожиті послуги, в результаті чого за ним обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 18053,98 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 801,08 грн., яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 30.09.2022 року. 07.12.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» (а.с. 39-41), який доповнив 03.06.2025 року (а.с.81-82), про зобов`язання вчинити певні дії та просить зобов`язати КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» припинити будь-які нарахування на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виключити квартиру [ADDRESS] із списку реєстрів абонентів, зобов`язати скласти комісійно акт фактичної відсутності приладів опалення, зобов`язати ІТКЕ зафіксувати факт відключення квартири [ADDRESS] від централізованого опалення, визнати недійсною суму заборгованості [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку зі збільшенням вартості послуг з централізованого опалення він відмовився від послуг комунального підприємства, зрізав та демонтував прибори та батарії відповідно до технічних умов. З останньої сплати послуг у 2012 році підприємство не надавало ніяких рахунків по своїм послугам, але потім нарахували борг, при відсутності у квартирі [ADDRESS] опалювальних приборів центрального опалення. Таким чином, КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» продовжувало нарахування при фактичному не наданні послуг. Договору між підприємством та [PERSON] як споживачем послуг не існує. Позивач цинічно ставиться до права [PERSON] на пільгу на комунальні послуги, а саме, сплати 50% вартості комунальних послуг, яка при нарахуванні заборгованості не врахована КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». В 2011 році довідку про право на пільгу відповідач надав позивачу. Відповідач вказав, що у нього відсутня будь-яка заборгованість перед КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». 04.09.2024 року представник КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулася до суду із відзивом на зустрічну позовну заяву, в якому вказала, що на момент самовільного відключення [PERSON] у 2009 році діяв порядок, згідно якого для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення із зазначенням причин відключення. До сьогодні [PERSON] не було надано ні до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», ні до суду, жодного документа, який згідно діючого законодавства врегулював би питання відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення і, як наслідок, слугувати би підставою для КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» припинення нарахувань за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення. Також вказала, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо пільги на комунальні послуги 50%, вказала, що предметом позову є стягнення заборгованості за період з 01.06.2020 року по 01.10.2022 року, як в 2010 році, так і в період виникнення заборгованості існував порядок та механізм нарахувань та виплат субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, який постійно змінювався, і одного лише озвучування (без надання жодного доказу) про факт надання довідки до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» було недостатньо для отримання пільги, оскільки виконавець комунальних послуг не приймає участі у визначенні та нарахуванні пільг, відповідно до чинного законодавства. Крім того, [PERSON] не наведено жодного аргументу та не надано жодного належного та допустимого доказу в підтвердження своїх зустрічних позовних вимог. У зв`язку з наведеним, просить у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» відмовити в повному обсязі (а.с.59-60). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 15.03.2023 відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено провести в спрощеному позовному провадженні (а.с. 11). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2023 у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Пащенко Т.П. відмовлено (а.с. 27). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2024 року зустрічний позов [PERSON] до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» про зобов`язання вчинити певні дії прийнято до спільного розгляду з первісним позовом КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 56). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2024 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 55). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2025 справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] , просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.06.2020 року 30.09.2022 року за послуги з централізованого опалення в сумі 18053,98 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 801,08 грн., судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Відсутність договору між сторонами та самовільне відключення відповідача від мереж централізованого опалення не звільняє відповідача від обов`язку зі сплати фактично отриманих послуг. Обставини самовільного відключення встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, та додатковому доказуванню не підлягають. Інформацію про площу квартири відповідача отримано від КП «Житсервіс», відповідач з приводу помилки в нарахуванні за вказаною площею до ІТКЕ не звертався, як і не звертався із заявою про застосування 50% пільги, своє право на пільгу у встановленому законом порядку не реалізував. Строки позовної давності було перервано поданням заяви про видачу судового наказу. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просить відмовити. В судовому засіданні [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у зустрічному позові. Додатково пояснив, що у 2009 році самовільно від`єднав квартиру від мереж централізованого опалення, послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення фактично не отримує, а до цього отримував послуги неналежної якості, договір між сторонами не укладено, тому правових підстав для оплати нарахованої заборгованості він не має, крім того, заборгованість за послуги йому нараховано, виходячи з більшої площі, ніж зазначено у технічній документації, при цьому пільги у розмірі 50% при обчисленні не застосовано, хоча про наявність пільги представнику ІТКЕ стало відомо під час слухання справи. Просить застосувати строки позовної давності. У задоволенні первісних позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з таких підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2025 року справа № 500/7144/14 з [PERSON] стягнуто на користь КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 36613,40 грн. та за послуги за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в сумі 1225,51 грн., та судові витрати в сумі 273,05 грн. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 02.09.2025 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду Одеської області від 02.09.2025 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2025 року повернуто скаржнику. Ухвала суду набрала законної сили\~02.09.2025 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2025 року справа № 500/7144/14 встановлено судом, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 15.11.2004, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири складає 50,2 кв.м. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2011 року № 2-1062/11 з [PERSON] стягнуто на користь КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 3183,25 грн, за послуги за обслуговування внутрішньо будинкових мереж в сумі 157,08 грн та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.11.2011 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2011 залишено без змін. Згідно із особовим рахунком відповідача № [NUMBER] заборгованість станом на 01.06.2010 року за послугу з централізованого опалення становить 18053,98 грн., за послугу з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення 801,08 грн. (а.с. 3а-4). Згідно ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5,\~п.\~1,\~5\~ч.\~2\~ст.\~7,\~ч.\~1\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~2189-ІV\~від 09.11.2017\~року, комунальні\~послуги -\~послуги з\~постачання та\~розподілу природного\~газу,\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії,\~постачання теплової\~енергії,\~постачання гарячої\~води,\~централізованого водопостачання,\~централізованого водовідведення,\~поводження з\~побутовими відходами;\~укладати договори\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом;\~споживач зобов`язаний\~оплачувати надані\~житлово-комунальні\~послуги за\~цінами/тарифами,\~встановленими відповідно\~до законодавства,\~у строки,\~встановлені відповідними\~договорами. Споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. п. 18, 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (які діяли станом на час виникнення спірних правовідносин, втрата чинності з 01.05.2022 року) (далі-Правила), оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 22 Правил, у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Згідно із п. 24, 25, 26 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України\~"Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води визначає чинний на час виникнення спірних правовідносин Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж теплопостачання, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 (втратив чинність 17.09.2019 року). Судом встановлено, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Таким чином, між сторонами виникли фактичні договірні відносини, відповідно до яких КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» взяло на себе зобов`язання надавати послуги з централізованого опалення та технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення, а відповідач [PERSON] своєчасно оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами. Відсутність між сторонами договору на надання послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати послуг, які фактично надаються позивачем. Обставини самовільного відключення [PERSON] від мережі централізованого опалення встановлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.11.2011 року, а також, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2025 року, яке набрало законної чинності, та додаткового доказування не підлягають відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України. Докази відключення квартири відповідача від системи централізованого опалення у встановленому законом порядку станом на день розгляду справи суду не надано. Самочинне відключення від мереж теплопостачання не припиняє зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення. Оскільки відповідач належним чином оплату наданих позивачем послуг не здійснював, станом на 01.06.2020 року виникла заборгованість за послугу з централізованого опалення у розмірі 18053,98 грн. та за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення 801,08 грн, що підтверджено особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 3а-4). Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Приймаючи до уваги звернення позивача до суду із позовною заявою 27.02.2023 року про стягнення заборгованості, яка виникла з 01.01.2020 року, строк позовної давності не пропущено. З огляду на відсутність доказів звернення [PERSON] до КП «ТМ ІТКЕ» із письмовою заявою та документом на підтвердження наявності пільги з оплати послуг суд не вбачає підстав для здійснення перерахунку заборгованості. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані суду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення в сумі 18053,98 грн та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 801,08 грн. Зустрічний позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах -учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплату позивачем судового збору підтверджено платіжним дорученнями № 61 від 15.02.2023 року в сумі 2684,00 грн. (а.с. 1). Приймаючи до уваги той факт, що первісні позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved