Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Ушакевич М.П. звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 133 509,93 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47 030,28 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 35 565,87 грн, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 50 913, 78 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн, в тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 16.05.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.00102.005268887, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 49 900,00 грн, строком до 16.05.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,99% в день. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором кредиту № Z06.00102.005268887 від 16.05.2019 року. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило ТОВ «ФК« Профіт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором кредиту № Z06.00102.005268887 від 16.05.2019 року. Взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 133 509,93 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47 030,28 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 35 565,87 грн, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 50 913, 78 грн. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2025 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2025 року та від 19 листопада 2025 року судове засідання відкладено, у зв`язку із відсутністю у Галицькому районному суді Івано-Франківської області марок відправлення поштової кореспонденції, у зв`язку з чим, відповідачка не була повідомлена належним чином про час та дату судового засідання. Судове засідання відкладено на 23 грудня 2025 року на 10-00 годин. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду, згідно якого [PERSON] особисто 25.11.2025 року отримала судову повістку. Відповідачка не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 16.05.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z06.00102.005268887, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит на власні потреби в розмірі 49 900,00 грн строком до 16.05.2023 року /а.с.5/. Згідно із п.1.8 договору встановлена змінювана процентна ставка у розмірі 9,5 % річних збільшена на маржу банком в розмірі 12,49%. Відповідно до п.1.5 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 додатку № 1 як «Інші платежі». Відповідно до п. 3.12 договору [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідачка погодилась з умовами, підписала кредитний договір, паспорт споживчого кредиту /а.с.5-6/. Згідно до копій ордерів-розпоряджень № 1 та № 2 від 16.05.2019 на рахунок [PERSON] перераховано кошти в сумі 45 570,78 грн та 4 329,22 грн /а.с.7/. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором./а.с. 15-21/. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 19.12.2023 року та договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року, до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z06.00102.005268887 від 16.05.2019./ а.с. 22-24/. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z06.00102.005268887 /а.с.27-31/. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набула права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z06.00102.005268887 в сумі 133 509, 93 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 47 030,28 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 35 565,87 грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 50 913, 78 грн /а.с. 32-34/. У наданому позивачем довідкою - розрахунком заборгованості вказані суми 47 030, 28 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 565,87 грн - сума заборгованості за відсотками, 50 913, 78 грн сума заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями /а.с.11/. Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надала до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15). Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № Z06.00102.005268887 в розмірі 47 030,28 грн, за відсотками в розмірі 35 565,87 грн. Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 50 913,78 грн, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 зазначає, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки позивачем не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена щомісячна комісія (п. 1.5. Договору), відповідна умова кредиту є нікчемною згідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту кредитного договору № Z06.00102.005268887 від 16.05.2019 року, не підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки заборгованість на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за кредитним договором № Z06.00102.005268887 в розмірі 82 596,15 грн, з яких: 47 030,28 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 35 565,87 грн сума заборгованості за процентами. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачкою надано не було. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року, укладений із АБ «Правовий Курс», додаткова угода від 01.07.2024 за № 1/1 до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, акт № 1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 14.05.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 6416, довіреність на представництво інтересів позивача від 02.01.2025 року. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 7 000,00 грн /а.с.36-49/. Таким чином, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також

Outcome: partial