Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Косенко Наталія Юріївна звернулись до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач є рідним сином відповідача та рідним старшим братом [PERSON] . У зв`язку із збройною агресією РФ, щоб убезпечити себе та свого брата [PERSON] вивіз свого брата у більш безпечне безпечне місце та з грудня 2022 року проживають у м. Києві як внутрішньо переміщені особи. Відповідач з синами не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться життям та здоров`ям [PERSON] , його інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не утримує. Весь час [PERSON] проживає разом з позивачем і перебуває на повному його утримані. Ухвалою від 14.10.2024 року суд відкрив провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в загальному провадженні. 03.01.2025 від Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок № 102-5460 від 26.12.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей центральної районної у місті Херсоні ради та витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . На виконання ухвали від 07.04.2025 року Виконавчий комітет Центральної районної у місті Херсоні ради направив лист про недоцільність направлення висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки відповідачем подано нотаріально завірену заяву, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов із викладених у ньому підстав та просили його задовольнити. Позивач вказав в суді про те, що останні три роки їх рідний батько - відповідач по справі взагалі не цікавилась їхнім життям. Мати померла в 2022 році. Батько [PERSON] проживає окремо від синів в Херсонській області. Має інвалідність ІІІ групи, не працює з 2022 року, отримує пенсію по інвалідності. У зв`язку із погіршенням здоров`я, фізичного стану він не може приймати участі у розвитку, виховані та утримані свого неповнолітнього сина. Представник служби у справах дітей до суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився будучі повідомленим у встановленому законом порядку, в матеріалах цивільної справи міститься нотаріально завірена заява відповідача про визнання позовних вимог, крім того судовий розгляд просив проводити без його участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 27 травня 2010 року серії [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Згідно з висновком № 102-5460 від 26.12.2024, в інтересах дитини, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , народився [INFO] - доцільним. Висновок мотивовано таким. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] з грудня 2022 року проживає із старшим братом [PERSON] . Родина перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб. [PERSON] , та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . а вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово - побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , створені. Відповідно до інформації школи І-ІІІ ступенів № 249 Деснянського району міста Києва, [PERSON] , [INFO] , здобуває освіту з січня 2023 року. За цей час зарекомендував себе як дисциплінований, порядний, старанний учень. [PERSON] відвідує школу систематично, уроки без поважних причин не пропускає, навчається не в повну міру своїх можливостей. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Надає перевагу предметам гуманітарного циклу. Домашні завдання виконує вчасно, старанно. [PERSON] скромний, порядний, чемний, вихований, дещо соромязливий хлопець. 3 однокласниками спілкується доброзичливо, дружить з небагатьма учнями. [PERSON] проживае разом з старшим братом, [PERSON] . В їх маленькій родині дружня, довірлива, доброзичлива атмосфера. Старший брат приділяє належну увагу навчанню і вихованню [PERSON] , підтримує зв`язок з вчителями та класним керівником. [PERSON] завжди швидко реагує на організаційні запити класного керівника, цікавиться проблемами та потребами молодшого брата. [PERSON] забезпечений всім необхідним для навчання. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в даному центрі. Має декларацію із лікарем - педіатром [PERSON] з 02.01.2023. Дитина проживає з старшим братом, [PERSON] , мати померла в 2022 році, батько проживає в місті Херсоні. На «Д» обліку перебуває у лікарів: уролога та офтальмолога. На прийом до лікаря - педіатра за консультацією з дитиною приходить брат [PERSON] , який турбується про стан здоров`я дитини та виконує всі обов`язки по відношенню до нього. Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок з даної категорії справ. З наданих матеріалів, досліджених судом вбачається також наступне. Згідно характеристики неповнолітнього [PERSON] , народився [INFO] , учень 7-В класу №249 школи Деснянського району міста Києва, І-ІІІ ступенів», дитина за час навчання в школі показав себе старанним ученем, навчальний матеріал опановує на достатньому рівні, проте навчається не в повну міру своїх сил. Відвідує школу систематично, уроків без поважних причин не пропускає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , яка є хрещеною неповнолітнього [PERSON] , та [PERSON] , яка є близькою подругою матері та неповнолітнього - свідки підтвердили, що батько не приділяє участі у виховані неповнолітнього [PERSON] , дитина з грудня 2022 року з батьком не бачився, по телефону спідкувався в останнє в 2024 році. Матеріальної, моральної, фізичної допомоги батько синам не надає. Відповідно до ч. 4 ст. 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд установив, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, що свідчить про те, що нехтування своїми батьківськими обов`язками є свідомим, тому позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги, судовий збір розподіляється порівну між сторонами (половина на половину) відповідно до ст. 142 ЦПК України. Виходячи із вище викладеного, позивачем було сплачено при подачі позову судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., суд стягує з відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved