Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовомАкціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», в інтересах якого діє представник Киричук Г.М. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 18.11.2025 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 25.11.2025 від відповідача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 204/8437/25 про стягнення з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк`на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Так як в даній справі розмір гонорару встановлено у фіксованому розмірі, не існує підстав для оцінювання витраченого часу на надання професійної правничої допомоги. Загальна сума витрат на правову допомогу згідно акту приймання-передачі послуг від 21.11.2025складає 10 000,00 грн. На підставі чого, відповідач звернулася до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 18.11.2025 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовлено. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокатське бюро «Лихопьок Д.П.», що підтверджується договором про надання правової допомоги № 15/04-24 від 15.04.2024, укладеним між адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.»та [PERSON] . Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,наведених уп.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних ікримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витратна правовудопомогу,надану всуді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 21.11.2025 між адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» та відповідачем було підписано Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначено обсяг наданих адвокатом послуг та вартість цих послуг, а також зазначено, що Трофимова Н.А. отримала правову допомогу від адвокатського бюро «Лихопьок Д.П.», в особі директора Лихопьока Д.П.на суму 10 000,00 грн. Відповідач дійсно отримала правову допомогу від адвокатського бюро «Лихопьок Д.П.», в особі директора [PERSON] , а тому не викликає сумнівів, що відповідач понесені вказані витрати на правничу допомогу. Отже, стороною відповідача документально доведено, що [PERSON] понесені витрати на правову допомогу, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат зі сторони позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена відповідачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 10000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду, зазначена в акті приймання-передачі вартість послуг зі складання відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості (3 год. - 6000,00 грн.), та складання заперечень на відповідь на відзив (2 год. - 4000,00 грн.) є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial