Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

АТ "А-БАНК" звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернулась до АТ "А-Банк" щодо отримання банківський послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". 05.06.2025 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101749084782737, щодо надання останній кредиту в розмірі 125000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 04.06.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. Станом на 14.10.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 150115,23 грн., яка складається з: 124792,95 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 24018,33 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 1303,95 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Позивач просить суд стягнути зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у розмірі 2422.40 грн., сплачені за подання позовної заяви. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження про розгляд справи в порядку спрощеного провадження . Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ "А-Банк" щодо отримання банківський послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". 05.06.2025 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101749084782737, щодо надання останній кредиту в розмірі 125000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 04.06.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. Станом на 14.10.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 150115,23 грн., яка складається з: 124792,95 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 24018,33 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 1303,95 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору між сторонами, а також факт надання кредиту Відповідачу. Докази повернення Відповідачем кредитних коштів та сплати процентів у повному обсязі матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Заборгованість Відповідача складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, пенею, що відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Позивача підлягають повному задоволенню, судові витрати у розмірі 2422.40 грн., сплачені Позивачем, стягуються з Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved