Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 356165, 94 грн. Мотивуючи позов тим, що 26 лютого 2024 року в районі населеного пункту Северне, Покровського району Донецької області зник безвісно військовослужбовець військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] . 07.04.2024 на адресу позивача надійшла заява від 11.03.2024 з пакетом документів від [PERSON] про виплату йому грошового забезпечення відповідно до вимог постанови КМУ N?884 від 30.11.2016, як сину безвісно зниклого [PERSON] . Відповідачем до заяви було додано рішення Немирівського районного суду Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліментів на період навчання до 23 років в сумі 2000 гривень на місяць. В пакет документів була додана довідка N?3 14 від 27.09.2022 про те, що термін навчання становить з 01.09.2020 по 30.06.2024. Також позивачу були надіслані заяви з відповідними документами на отримання грошового забезпечення від [PERSON] - дружини безвісно зниклого [PERSON] , [PERSON] - матері (законного представника) неповнолітньої дитини. Враховуючи той факт, що військова частина [NUMBER] навесні 2024 року знаходилась в зоні бойових дій і виконувала бойові завдання, а також те, що посада помічника командира частини з правової роботи була вакантна, начальник фінансово-економічної служби помилково вирішив, що якщо особи звернулись до [INFO] із відповідними заявами, в них прийняли ці заяви і направили до військової частини, то це означає, що вони мають право на відповідні виплати. Тому, починаючи з лютого 2024 року, виплати проводились на трьох осіб, а саме дружині, повнолітньому сину (відповідачу) і законному представнику неповнолітньої дитини. Також слід врахувати, що Відповідачу окремо від частини грошового забезпечення проводилась ще й виплата аліментів в сумі 2000 гривень, згідно рішення суду до 30.06.2024. 03.12.2024 року позивачем була отримана заява від [PERSON] дружини безвісно зниклого солдата [PERSON] про те, що розмір грошового забезпечення, яке вона щомісячно отримує, не відповідає розміру, який вона має отримувати відповідно до постанови КМУ N?884 від 30.11.2016. Позивачем був зроблений перерахунок виплат заявниці і з листопада 2024 року припинена виплата відповідачу. Станом на 01.11.2024 сума помилково сплачених грошових коштів становить 356 165 грн. 94 коп. Отже, за період з лютого 2024 року по жовтень 2024 року включно відповідачу помилково було сплачено 60 665 грн 97 коп від грошового забезпечення і 295 449 грн 97 коп від додаткової винагороди, що в сумі становить 356 165 грн 94 коп. У зв`язку з вказаним, позивач вважає, що вказані кошти мають бути стягнені з відповідача в порядку ст. 1212 ЦК України, як безпідставно набуті. 22.07.2025 до суду надійшов відзив, відповідно до якого представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі через його безпідставність та недоведеність, адже виплата грошового забезпечення відповідачу відбулася на підставі чинного адміністративного акту наказу командира військової частини [NUMBER] , а отже у даному випадку існувала правова підстава для набуття відповідачем права на грошове забезпечення. Ухвалою суду від 04.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 29.07.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених в ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з наведених у відзиві підстав. Суд заслухавши учасників, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Матеріали справи свідчать, що 26.02.2024 зник безвісти військовослужбовець в/ч [NUMBER] [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10.08.2021 у справі № 930/1278/21, з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 14.06.2021 року, на період навчання [PERSON] та не більше ніж до досягнення ним 23-х років. 11.03.2024 [PERSON] звернувся до командира в/ч [NUMBER] з заявою про виплату йому належного його батьку грошового забезпечення, в зв`язку з тим, що він рахується безвісти зниклим, на його особовий рахунок, відкритий в АТ «ПриватБанк» та надав до заяви пакет документів. 01.03.2024 до командира в/ч [NUMBER] з аналогічною заявою звернулася дружина [PERSON] . [PERSON] . Згідно наказів командира військової частини [NUMBER] , наказано виплатити додаткову винагороду членам сім`ї військовослужбовців, які захоплені в полон або заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісти. Відповідно до витягів з платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення (ТрО), [PERSON] , здійснювалась виплати. Командиром ВЧ [NUMBER] відповідачу було направлено листа № 1610/5/1054 від 02.04.2025 з зазначенням необхідності повернення помилково виплачених йому коштів, що відповідачем зроблено не було. Відповідно до вимог ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1-3 ст. 12, ст.ст. 79, 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перераховані [PERSON] кошти - це грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] , тобто ця виплата підпадає під вимоги ст. 1215 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка провела виплату і недобросовісності з боку набувача. Позивач не зазначає про рахункову помилку або про недобросовісність з боку відповідача, а тільки вказує на відсутність юриста у військовій частині. Суд враховує, що виплата грошового забезпечення відповідачу відбулася на підставі чинних адміністративних актів наказів командира військової частини [NUMBER] , а отже у даному випадку існувала правова підстава для набуття відповідачем права на грошове забезпечення, та відсутні жодні докази, які б свідчили про недобросовісності з боку набувача, а саме відповідача, адже рішення про виплату було прийнято саме командиром військової частини на підставі наданих відповідачем достовірних документів. У даному випадку відповідач отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді грошового забезпечення його батька, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідачки, а отже підстав для стягнення цієї суми з відповідача не вбачається. Отже у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Outcome: dismissed