Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, яким в остаточних позовних вимогах просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем знаходилась у шлюбі, який був зареєстрований 21 червня 2013 року виконавчим комітетом Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №4 та який рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 грудня 2021 року розірваний.Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач звертає увагу на те, що відповідач має задовільний стан здоров`я та матеріальне становище, працевлаштований, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2024 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2024 року справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини з матір`ю - залишено без розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Саньков Ю.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Саньков Ю.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лаєвська М.Л. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей Безлюдівської селищної ради в судове засідання не з`явився, суду надана заява за підписом головного спеціаліста Служби у справах дітей Безлюдівської селищної ради про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Безлюдівської селищної ради. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони знаходились у шлюбі, який був зареєстрований 21 червня 2013 року виконавчим комітетом Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №4 та який рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 грудня 2021 року розірваний. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 2021 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 22 липня 2022 року позивач по справі [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Безлюдівській селищній раді Харківського району за актовим записом №39, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , виданий 22 липня 2022 року Безлюдівською селищною радою Харківського району). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживає малолітня дитина, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. За ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом під час судового розгляду, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Відповідач є працездатною особою, з 26 вересня 2019 року працює на підприємстві АТ Харківобленерго на посаді Електромонтер оперативно-виїзної бригади та отримав дохід за період з січня 2021 року по червень 2021 року у загальному розмірі 97399,80 гривень. Середньомісячна заробітна плата якого склала 16233,30 гривень. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи також відсутні. Відповідач є особою працездатного віку, що здатна забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини, доказів матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти в матеріалах справи відсутні. Відтак, враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву повністю, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 908,00 гривень (станом на день подання позову 09 лютого 2022 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved