Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

28.07.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, надійшла вказана позовна, у якій, з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 04.11.2025, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги, надані у період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 33 783, 24 грн; а також судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач являється суб`єктом господарювання, основним предметом діяльності якого, відповідно до установчих документів, є експлуатація та обслуговування житлового фонду та, відповідно, надання житлово-комунальних послуг. 23.08.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виданий сертифікат ІУ № 163182351721 про прийняття у експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: «Комплекс багатоповерхових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] » Перша черга будівництва - житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 08.11.2018 № 339 об`єкту будівництва - «Комплекс багатоповерхових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] » Перша черга будівництва - житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до витягу з протоколу № 362 та акту приймання - передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 09.11.2018, позивачу передано в експлуатацію та обслуговування житловий будинок [ADDRESS] . Нарахування по особовим рахункам відкритим (закріпленим) за квартирами у будинку проводяться з грудня 2018 року. Оскільки, співвласниками будинку [ADDRESS] рішень щодо форми управління ним не прийнято, управитель органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах не призначався, зважаючи на що вказаний будинок продовжує перебувати на утриманні позивача, як об`єкт нерухомого майна, в якому на постійній основі проживають люди та який потребує безперервної та безперебійної експлуатації і обслуговування. Таким чином, саме позивач є суб`єктом господарювання, який з 09.11.2018 і до цього часу здійснює централізоване утримання і експлуатацію будинку [ADDRESS] , фактично виконуючи функції управителя будинку, забезпечуючи надання в будинку житлових послуг, направлених на задоволення господарсько-побутових потреб співвласників, утримання будинку у належному стані, несе відповідні фінансові витрати, проводить нарахування і збір коштів за надані послуги зі споживачів. Відповідач являлась власником квартири [ADDRESS] упродовж з грудня 2018 року по жовтень 2022 року та користувалася усіма послугами наданими їй позивачем, проте не сплачувала за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В подальшому 09.11.2022 на підставі договору дарування, серія та номер: 589, виданий 09.11.2022, відбулося переоформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на іншу особу. Позивач зазначив, що оскільки квартира [ADDRESS] , в яку позивачем надавались житлово-комунальні послуги у період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року належала відповідачу, то вона як власник зобов`язана брати участь у витратах пов`язаних з утриманням майна, що їй належить. Заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги за період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року становить у розмірі 33 783, 24 грн, в тому числі: за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (УБПТ) у розмірі 15 677, 94 грн, за послуги з централізованого постачання холодної води та водо-відведення (ХВП) у розмірі 4 797, 60 грн, за послуги з постачання електричної енергії (ЕЕ) сума боргу 13 307, 70 грн. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 01.08.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Позивачу, у порядку статті 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталась. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] , а після повернення конверту із судовою кореспонденцією до суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання» за адресою за якою надавалися житлово-комунальні послуги: [ADDRESS] . Конверт із судовою кореспонденцією, надісланий відповідачу за адресою за якою надавалися житлово-комунальні послуги, також повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Так, під час дослідження письмових доказів, долучених до позовної заяви, зокрема Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, судом встановлено, що у період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року (період нарахованої заборгованості), власником квартири за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , а не [PERSON] , як вказано позивачем і до якої заявлено позовні вимоги. Зазначене свідчить про наявність описки, допущеної позивачем під час складання позовної заяви і зазначення прізвища відповідача у справі. З метою усунення допущеної позивачем описки, на підставі положень частини одинадцятої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Позивач, отримавши 02.11.2025 копію вказаного судового рішення, 04.11.2025, засобами поштового зв`язку, надіслав на адресу суду позовну заяву у новій редакції, тим самим усунувши недоліки, про які зазначено в ухвалі суду. Ухвалою суду від 11.11.2025 продовжено розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. При цьому, копію ухвали надіслано учасникам провадження, а відповідачу разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт із судовою кореспонденцією, надісланий відповідачу на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виданий сертифікат ІУ № 163182351721 про прийняття у експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: «Комплекс багатоповерхових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] » Перша черга будівництва - житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 08.11.2018 № 339 об`єкту будівництва - «Комплекс багатоповерхових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] » Перша черга будівництва - житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з протоколу № 362 загальних зборів учасників ТОВ «ДБК-Партнер» від 08.11.2018 вирішено, передати житловий будинок [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ), в експлуатацію та обслуговування ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер», що підтверджується Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 09.11.2018. Відповідно до наказу № 47 ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» від 08.11.2018 «Про заселення, житлового будинку [ADDRESS] », розпочато заселення житлового будинку з 08.11.2018. Прийнято на обслуговування та забезпечено утримання будинку по [ADDRESS] , у відповідності з вимогами «Правил утримання житлового будинку і прибудинкової території». Отже, з 08.11.2018 багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] , був переданий з балансу замовника на баланс ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер». У зв`язку з цим з 08.11.2018 саме ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» забезпечує утримання вказаного багатоквартирного будинку. 10.01.2019 за Козловською Клавдією Миколаївною державним реєстратором КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» Київської області Юрченко І.Б. на підставі технічного паспорту виданого 08.12.2017 КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації»; довідки про повну оплату виданої 23.03.2018 ТОВ «ІНВЕСТ ДБК»; виписки з переліку інвесторів виданої 19.11.2018 ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР»; акту прийому-передачі майнових прав виданого 23.03.2018; акту прийому-передачі квартири покупцю виданого 09.11.2018; договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 11/1-292, виданого 28.02.2018; сертифікату ДАБІ, серія та номер: ІУ163182351721 виданого 23.08.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, документ отримано з ЄРД, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 279638749 від 15.10.2021. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 429173123 від 29.05.2025, [PERSON] на підставі договору дарування, серія та номер: 589, виданий 09.11.2022, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Торкуновою Т.А. подарувала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Відтак, встановлено, що відповідач являлась власником квартири [ADDRESS] упродовж спірного періоду, що підтверджується копією акту прийому-передачі квартири покупцю - [PERSON] від 09.11.2018 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 279638749 від 15.10.2021. Так, відповідно до статті 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем обов`язку із сплати за надані позивачем послуги управління багатоквартирним житловим будинком, утримання і експлуатації будинку, а також здійснення надання відповідачу-споживачам у будинку комунальних послуг, зокрема, з постачання холодної води та водовідведення, електричної енергії, які регулюються Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, ЖК України тощо. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (тут і далі по тексту у редакції від 10.06.2018, що була чинна на момент отримання позивачем багатоквартирного будинку на баланс та утримання) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», було визначено, що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. У період від оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку до моменту визначення переможців конкурсу і укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжують надавати у відповідних багатоквартирних будинках виконавці таких послуг, які надавали відповідні послуги до початку проведення конкурсу. Таким чином, на момент прийняття в експлуатацію, на баланс та на утримання ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» багатоквартирного будинку [ADDRESS] , чинним законодавством передбачалося, що управління багатоквартирним будинком здійснюється шляхом прийняття співвласниками будинку відповідного рішення. У разі неприйняття такого рішення та не створення об`єднання співвласників, управління будинком здійснюється управителем, що визначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради. Позивачем підтверджено, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не приймали рішення щодо форми управління ним, не створювали об`єднання співвласників, а Вишгородська міська рада, на території якої розташований багатоквартирний будинок, не оголошувала конкурс про визначення управителя такого будинку. Разом з тим, законодавством не було визначено правове регулювання ситуацій, що виникають, коли співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про форму управління ним, не створили об`єднання співвласників, а органом місцевого самоврядування не оголошено про початок конкурсу на визначення управителя таким багатоквартирним будинком. У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» міститься положення, відповідно до якого співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Вказаний припис стосується випадків, коли витрати на утримання багатоквартирного будинку здійснювалися кооперативом, однак вміщує в собі правове регулювання вищезазначених ситуацій, при яких співвласники багатоквартирного будинку не визначили форму управління ним, не створили об`єднання, а орган місцевого самоврядування не оголосив про початок конкурсу на визначення управителя. За таких обставин, зважаючи на подібність правовідносин та їх правового регулювання, суд вважає за можливо застосувати вказані приписи за аналогією та прийти до висновку, що у випадку, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про управління ним, не створили об`єднання співвласників, а орган місцевого самоврядування у встановленому законодавством порядку не визначив управителя, то всі витрати на утримання такого багатоквартирного будинку мають бути понесені установою, організацією чи підприємством, на утриманні (балансі) якого перебуває будинок, а співвласники такого будинку зобов`язані відшкодувати витрати на утримання такого будинку. Оскільки співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] самостійно у встановленому законодавством порядку не визначили форму управління ним, не створили об`єднання співвласників, а Вишгородська міська рада не визначила управителя у встановленому законодавством порядку, то витрати на утримання вказаного будинку покладаються на ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер», як товариства, на баланс якого передано будинок при введенні його в експлуатацію, а співвласники такого будинку зобов`язані забезпечити ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» відшкодування понесених витрат. Вказані висновки відповідають змісту положень частини другої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до яких кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із статтею 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно визначення у частині першій статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками; плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Положеннями статті 5 Закону № 2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону № 2189-VIII). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 8 Закону № 2189-VIII передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, при цьому, за згодою сторін договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком також може бути передбачено інші права та обов`язки управителя багатоквартирного будинку. Частиною першою статті 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (частина перша статті 10 Закону №2189-VIII). Статтею 12 Закону №2189-VIII встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 2189-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. При цьому, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідна позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 (справа №910/7968/19). А згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 та у постанові від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц, зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на відповідача законом, а відтак відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання таких послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від їх оплати. Розділом 5 Закону № 2189-VIII встановлено порядок надання житлово-комунальних послуг. Як зазначає позивач, забезпечення безперервного та безперебійного водопостачання і водовідведення будинку та безперебійного і безперевного електропостачання в межах спірних періодів здійснювалося на підставі договорів, укладених між позивачем та ПрАТ «ДБК-4», яке сплачувало вартість спожитих будинком електроенергії та води спеціалізованим виконавцям послуг. При цьому, до акту за березень 2019 до договору про компенсацію витрат з електропостачання фактично увійшли обсяги електроенергії, відпущені на будинок у т.ч. у попередні періоди (з січня по лютий 2019), а до акту за грудень 2020-обсяги у т.ч. за листопад 2020. З січня 2021 електрична енергія на будинок постачалася вже безпосередньо електропостачальною організацією, до договору з якою приєднався позивач, а відповідач приєдналася до договору постачання з постачальником універсальних послуг з серпня 2021 року. Позивачем надано копії наказів, документів на підтвердження технічних показників будинку, договорів з підрядними організаціями, укладеними з метою утримання та забезпечення цілодобової експлуатації будинку, які є належними доказами здійснення саме позивачем утримання та експлуатації будинку. Здійснення позивачем такого утримання та експлуатації також підтверджується копіями: витягу зі штатного розкладу позивача, наказів по особовому складу, щомісячних актів приймання-передачі виконаних робіт з підрядними організаціями, підписаних та скріплених печатками сторін, актів готовності до опалювального періоду, підписаних між позивачем та місцевою теплопостачальною організацією КП «Вишгородтепломережа», рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2023. Таким чином, протягом періоду часу з грудня 2018 року по жовтень 2022 року ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» забезпечувало своєчасне та якісне надання житлової послуги у виді послуги утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а саме: прибирання прибудинкової території, сходових кліток, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації; дератизація, поточний ремонт, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, необхідних для електрозабезпечення технічних цілей будинку систем протипожежної автоматики та димовидалення, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, поливання клумб та газонів, освітлення місць загального користування, підвальних приміщень та підкачування води», енергопостачання для ліфтів. Оскільки квартира [ADDRESS] , в яку позивачем надавались житлово-комунальні послуги у період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року належала відповідачу, то вона як власник зобов`язана брати участь у витратах пов`язаних з утриманням майна, що їй належить. Одним з основоположних принципів цивільних правовідносин є добросовісність (стаття 3 Цивільного кодексу України). Добросовісність-це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору, прогнозованістю і передбачуваністю поведінки сторони договору. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, позивач свої зобов`язання з утримання багатоквартирного будинку виконує у повному обсязі та належним чином, як суб`єкт господарювання, і з 09.11.2018 і до цього часу здійснює централізоване утримання і експлуатацію будинку [ADDRESS] , фактично виконуючи функції управителя будинку та надання житлової послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] здійснювалося у відповідності до вимог чинного законодавства, послуга надавалася у повному обсязі та в належній якості, зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на відповідача законом. Таким чином, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Оскільки, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті за житлово-комунальних послуг не виконувала, у неї за період з грудня 2018 року по жовтень 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 33 783, 24 грн, яка складається із: 15 677, 94 грн за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 4 797, 60 грн за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення; 13 307, 70 грн послуг з постачання електричної енергії. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3 028, 00 гривень.

Outcome: approved