Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 19.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101431952, відповідно до умов якого відповідач отримав 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії та відсотки за користування кредитом у строк, встановлений кредитним договором. 31.01.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги 90-МЛ/Т від 31.01.2023 р., відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб визначених в реєстрі боржників. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 101431952 в розмірі 8260 грн., з яких: 2000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5880 грн. заборгованість за відсотками; 380 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості № 22285697/38 від 16.10.2025 р.. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 101431952 від 19.10.2022 р. в розмірі 8260 грн., з яких: 2000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5880 грн. заборгованість за відсотками; 380 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн., розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що розгляд справи здійснювати за відсутністю представника (а.с. 1-4). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі (а.с. 46). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 19.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101431952, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2000 грн. (п. 1.2), строком користування кредитом 105 днів (п. 1.3), з пільговим періодом 15 днів, який настає з дати видачі кредиту та завершується 03.11.2022 р. (п. 1.3.1), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.02.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2), проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 600 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.), проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 5400 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3.), комісія за надання кредиту - 380 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1) (а.с. 6-11). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z26302 (а.с.13). Кредитні кошти були перераховані безготівково на рахунок відповідача з використанням картки № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 52807748 від 19.10.2022 р. (а.с.14). З паспорту споживчого кредиту № 101431952 Додатку № 2 до Договору про споживчий кредит № 101431952 від 19.10.2022 р. убачається, що сторони узгодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші істотні умови кредитування, що також підтверджується анкетою-заявою на кредит № 101431952 від 19.10.2022 р. та розрахунком погашення кредиту (а.с. 12-15). Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит Додатоку № 2 до договору № 101431952 від 19.10.2022 р. дата остаточного погашення заборгованості 01.02.2023 р. (а.с. 11). 31.01.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги 90-МЛ/Т від 31.01.2023 р., відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб визначених в реєстрі боржників (а.с. 16-25). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 31.01.2023 р. до Договору відступлення прав вимоги 90-МЛ/Т від 31.01.2023 р., ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101431952 від 19.10.2022 р. в сумі 8260 грн., з яких: 2000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5880 грн. заборгованість за відсотками; 380 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту (а.с. 26). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 101431952 від 19.10.2022 р. станом на 22.10.2025 р. заборгованість [PERSON] становить 8260 грн. з яких: 2000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5880 грн. заборгованість за відсотками; 380 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту (а.с. 16). Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р., який набрав чинності 30.09.2015 р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідно до ч. 6. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, а моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, суд визнає договір чинним, укладеним належним чином та таким, що породжує обов`язки для відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачем не була сплачена, хоча договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що позивачем засобами поштового зв`язку, на адресу відповідача [PERSON] направлялася письмова претензія вих. 22285697/38 від 16.10.2025 р. про виконання зобов`язання перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 101431952 від 19.10.2022 р., а саме: негайно погасити заборгованість у розмірі 8260 грн. (а.с. 27), однак [PERSON] свої зобов`язання за письмовою претензією позивача не виконав. Згідно з ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. на користь позивача. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду: Договір № 0107 про надання юридичних послуг від 01 липня 2025 року; Акт № Д/6236 наданих послуг від 22 жовтня 2025 року; детальний опис наданих послуг до договору. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.

Outcome: approved