Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

01.08.2025 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення з відповідачів на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 01.07.2022р. по 31.05.2023р. заборгованості за послуги з теплової енергії в сумі 12 511,25 грн., за послуги постачання гарячої води в сумі 95 005,75 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 01.07.2014 ЛМКП «Львівтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» за цією адресою. За особовим рахунком відповідачів № [NUMBER] утворилась заборгованість за період з 01.07.2022р. по 31.05.2023р. за послуги з теплової енергії в сумі 12 511,25 грн., за послуги постачання гарячої води в сумі 95 005,75 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів примусово. У справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачам за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Листи повернулись на адресу суду 07.10.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подали. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що стверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №3 від 09.07.2025р. Відповідачі є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». За особовим рахунком відповідачів № [NUMBER] утворилась заборгованість за період з 01.07.2022р. по 31.05.2023р. за послуги з теплової енергії в сумі 12 511,25 грн., за послуги постачання гарячої води в сумі 95 005,75 грн., про що долучено відповідні розрахунки заборгованостей. Заперечень щодо правильності розрахунків відповідачі не подали. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Відповідачам позивачем було надіслано Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», розроблений 01.12.2021р. Таким чином, між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання та постачання гарячої води, а саме: Виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, не відмовлявся від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводив, чим порушив ч.1 п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005 р. При вирішенні спору суд керується нормами ст. ст. 525,526,530,634 ЦК України, що регулюють порядок виконання зобов`язань. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не подано суду доказів про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. Таким чином, розглянувши справу в межах предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не спростовані відповідачами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача в разі задоволення позовних вимог.

Outcome: approved