Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що 17 травня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір (електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1207-1810). Відповідно до умов вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 8 400 грн., строком кредитування 300 днів на базовий період 21 день, зі зниженою % ставкою 2,50 % в день та стандартною ставкою 3,00 % в день. Відповідач всупереч умовам укладеного договору порушив його, не повернувши в повному обсязі кредит позивачеві, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. У зв`язку з цим станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 83 118 гривень, що складається із суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 8 400 грн. та суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 74 718 грн. Водночас кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 41 118 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в сумі 42 000 грн. Враховуючи цю обставину позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину - 8 400 грн. прострочену заборгованість за кредитом та 33 600 грн. прострочену заборгованість за нарахованими процентами, а також стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду з повідомленням сторін. Не погоджуючись із позовними вимогами 13 листопада 2025 року відповідач [PERSON] надав відзив, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що у договорі позичальником було визначено два строки кредитування, що призвело до неправильного і різного тлумачення сторонами його умов, зокрема, позичальником. Ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитного договору щодо строку його дії - 21 календарний день згідно п.4.4 чи 300 календарних днів згідно п.4.8. Просить суд врахувати вказану обставину та застосувати правила тлумачення умов «Contra proferentem» проти того хто їх написав. Також зазначив, що починаючи з 06 червня 2023 року у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором. За його розрахунком заборгованість за кредитним договором перед позивачем складає 12 810 грн. (8 400 грн.+4 410 грн.). Встановлення додаткового строку кредитування 300 днів не відповідає принципу розумності, справедливості та добросовісності. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 42 000 грн., встановивши до стягнення суму заборгованості в розмірі 12 810 грн. Представник позивача - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник Іщук С.О. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, в якій підтримали доводи відзиву. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 травня 2023 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1207 -1810. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов укладеного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 8 400 грн., строком кредитування 300 днів на базовий період 21 день, зі зниженою % ставкою 2,50 % в день та стандартною ставкою 3,00 % в день. Позичальник підтвердив те, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. За умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк. Відповідно до п.11.1 договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Підписавши договір, відповідач погодився з розміром тіла кредиту та процентами за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку позивача, станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 83 118 гривень, що складається із суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 8 400 грн. та суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 74 718 грн. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору про відкриття кредитної лінії відповідачем. Факт укладення договору не оспорюється відповідачем. Водночас відповідач посилається на неправильне і різне тлумачення умов договору в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим просив застосувати правила тлумачення умов «Contra proferentem» проти позичальника позивача, яким написані визначені вказані умови. У відповідності до п.1.1 цього Договору, Базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користуванням Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Проценти за користування кредитом грошові кошти, які згідно Договору Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю за користування Кредитом. Нарахування процентів здійснюється за процентними ставками, що визначені у Договорі. Пунктом 2.3 Договору визначена дата видачі кредиту - 17 травня 2023 року; останній календарний день першого Базового періоду -06 червня 2023 року; сума Кредиту - 8 400 грн.; нараховані проценти за користування Кредитом- 4 410 грн.; Усього до сплати заборгованість -12 810 грн. Пунктом 4.4 Договору визначено Базовий період, який складає 21 календарний день, перебіг якого починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. За п.4.5 Договору сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду. Проценти за користування Кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів в рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник. Згідно п.4.6 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Відповідно до п.4.8 Договору, Строк кредитування, тобто строк, на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 11.03.2024 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, заборгованість не сплатив, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 400 грн. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на таке. В наданому позивачем примірнику договору про відкриття кредитної лінії обумовлено заявлений строк користування кредитом складає 21 календарних день. Судом встановлено, що за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування та всупереч узгодженій вартості кредиту. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при вирішенні спірних правовідносин суд зауважує на застосуванні положення «contra proferentem». В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3,4 ст.213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 8 400 грн. та в 21 день відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, а відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Очевидно, що визначений розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Правильність застосування положень п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" до зменшення заборгованості саме за процентами від суми позики, а не лише до неустойки, підтверджується постановою Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19. Також, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відсутність позову про оспорення кредитного договору чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, оскільки борг по процентам за договором про відкриття кредитної лінії на даний час відповідачем повністю не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід частково задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 4 410 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., позовні вимоги позивача задоволені судом у розмірі 30,5% від заявленої суми. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 738,83 грн.

Outcome: partial