Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 186 712,89 грн.. Позов обґрунтовує тим, що позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На виконання вимог законодавства КП "Київтеплонерго" на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1) договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті "Хрещатик"від 28.03.2018 №34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ повідомляє, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем. Зазначає, що відповідачка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Позивач вказує, що відповідачка користуються послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2025 року складає 124 835,80 грн., за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 79 543,97 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 0,00 грн., за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 44 412,31 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн.. Окрім цього, у відповідачки також існує заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з централізованого опалення у розмірі 289,31 грн. та заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 590,21 грн.. Крім того, зазначає, що позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення у розмірі 28 477,97 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачки вище вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.. Ухвалою суду від 28.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. 16.09.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до інформаційної довідки щодо об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] , право власності на об`єкт набуто [PERSON] , який перебуває у шлюбі з відповідачкою, тільки 02.06.2023 року на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Зазначає, що відповідно до інформації з Витягу № 133056148 від 25.06.2025 року з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, [PERSON] , зареєстрована за вищевказаною адресою лише з 19.06.2023 року. Однак, нарахування за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії з 2021 року та послуги постачання гарячої води здійсненні за особовим рахунком на квартиру за адресою: [ADDRESS] за період з 01.05.2018 по 31.05.2025. Вказує, що відповідачка до 19.06.2023 року не була зареєстрована за адресою надання послуги, не споживала послуги, що надавалися позивачем чи особою, правонаступником якої він є, не укладала договір з надавачем послуг, тому такі нарахування є необґрунтованими. Прокольною ухвалою суду від 21.11.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частини перша статті 13 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначені вище положення закону дають підстави стверджувати, що обов`язок з плати вартості комунальних послуг покладається саме на споживача таких послуг. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , свідчить про надання послуг Позивачем. Як зазначає позивач, відповідачка від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялась (не відключалась). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Крім того, Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-295Іцсі5 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Відповідно до ст. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За відомостями Реєстру територіальної громади м.Києва, відповідачка [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.06.2023 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.05.2018 року є [PERSON] .. Зазначена особа була зареєстрована за вказаною адресою лише з 19.06.2023 року. Крім того, [PERSON] не є власником вказаного житла. Таким чином, позивач не навів доказів, як б свідчили, що заборгованість виникла саме з вини [PERSON] , і саме вона є відповідальною особою за її погашення. З урахуванням викладеного позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволенню не підлягає. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed