Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

09 червня 2025 року ТОВ " Факторинг Партнерс" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за договорами № 4957692 від 22.12.2021, №41785-12/2023 від 26.12.2023 у розмірі 33087,37 грн., а також судовий збір та витрати на професійну допомогу. Стислий виклад позицій сторін В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] за договорами № 4957692 від 22.12.2021, №41785-12/2023 від 26.12.2023, відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконала, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ " Факторинг Партнерс", ні на рахунок попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаної вище суми заборгованості в судовому порядку. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою суду від 22 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Фактичні обставини встановлені судом 22 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір №4957692 на суму 3500 грн. проценти за користування кредитом1312,5 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На підтвердження факту перерахунку коштів позивачем надано довідку ТОВ ФК «Елаєнс» згідно з якою 22.12.2021на карту отримувача [NUMBER] перераховано 3500 грн. номер в системі Fondy 474121438. 25 липня 2024 року було укладено договір №25-07/24 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4957692. Згідно з розрахунку заборгованість [PERSON] складає 4287,37 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2694,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1243,37 грн., заборгованість за комісіями 350,00 грн. 26 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №41785-12/2023 на суму 9600 грн., строком на 120 днів, дата погашення кредиту 23.04.2024, фіксована процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредитування. На підтвердження перерахування відповідачці грошових коштів позивачем надано інформаційну довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №3466_240704144850 згідно з якої 26.12.2023 перераховано на карту [NUMBER] грошові кошти в сумі 9600,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 325057764. 29 травня 2024 року було укладено договір №29052024 відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №41785-12/2023. Згідно з розрахунку заборгованість [PERSON] складає 28800,00 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 9600,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1243,37 грн., заборгованість за комісіями 350,00 грн. Загальна сума заборгованості за всіма договорами становить 33087,37 грн. Норми права застосовані судом Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналіз доводів сторін, висновки суд Встановлено, що між первісними кредиторами та відповідачкою було укладено договори позики, факт надання коштів за якими підтверджується довідками платіжних систем Fondy та iPay.ua, що свідчить про виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Права вимоги за вказаними договорами перейшли до позивача на підставі договорів про відступлення права вимоги (цесії). Стосовно договору №4957692 від 22.12.2021, суд вбачає підстави для стягнення тіла кредиту у розмірі 2694,00 грн та заявлених відсотків і комісії, оскільки їх розмір не перевищує розумних меж і відповідає погодженим умовам. Однак, розглядаючи вимоги за договором №41785-12/2023 від 26.12.2023, за яким заборгованість по відсотках складає 19200,00 грн при тілі кредиту 9600,00 грн, суд вбачає підстави для застосування принципу пропорційності та справедливості. Згідно зі змінами до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023 (напередодні укладення другого договору), законодавець встановив чіткий вектор на обмеження надмірного боргового навантаження на споживачів шляхом лімітування денної процентної ставки. Встановлена договором ставка 2,5 % на день є надмірно високою та призводить до нарахування відсотків, що у два рази перевищують основну суму боргу за короткий проміжок часу. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 3, 509, 627 ЦК України, умови договору, які є несправедливими та встановлюють непропорційно велику суму компенсації, можуть бути обмежені судом. Враховуючи, що нарахування відсотків у розмірі 19200,00 грн за період з грудня 2023 року по травень 2024 року є такими, що порушують баланс інтересів сторін, суд вважає за необхідне зменшити суму відсотків за цим договором до 9600,00 грн, що дорівнює одній сумі основного боргу. Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо недопустимості стягнення надмірних сум, які за своєю природою перестають бути платою за користування коштами і набувають ознак каральної санкції. Таким чином, загальна сума до стягнення за двома договорами становить 23837,37 грн (4287,37 грн за першим договором та 19550,00 грн за другим, включаючи тіло, комісію та зменшені відсотки), а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із принципу пропорційності задоволених позовних вимог та критеріїв розумності й співмірності витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково (на суму 23 837,37 грн із заявлених 33 087,37 грн, що становить 72%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 180,16 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, суд зазначає таке. Хоча надання послуг підтверджено договором №02-07/2024, заявкою №1013 та актом №7, суд,

Outcome: partial