Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22.03.2025-1000001962 від 23.03.2025 у розмірі 19920,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22.03.2025-1000001962 від 23.03.2025. Відповідно до умов Договору [PERSON] надано кредит в розмірі 6000 грн. строком на 217 днів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 19.11.2025 року становить 19920,00 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованості по процентам в розмірі 9300,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в розмірі 540,00 грн., додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 1080,00 грн. та по неустойці в розмірі 3000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Тому позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22.03.2025-1000001962 від 23.03.2025. Відповідно до умов Договору [PERSON] надано кредит в розмірі 6000 грн. строком на 217 днів. Згідно п. 3.1. договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. договору встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача [NUMBER] . Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до Договору від 23.03.2025 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 6000 грн. строком на 217 днів, [PERSON] 23.03.2025 отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує. Згідно відомостей позивача, станом на 19.11.2025 року у відповідача утворилась заборгованість, що становить 19920,00 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованості по процентам в розмірі 9300,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в розмірі 540,00 грн., додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 1080,00 грн. та по неустойці в розмірі 3000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку борг становить 12949,77 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 грн., заборгованості по процентам в розмірі 5670,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в розмірі 529,77 грн. та по неустойці в розмірі 2250,00 грн. Проте, відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню в заявленому розмірі не підлягають. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у межах суми, що є справедливою та співмірною, 15300,00 грн, яка складається з 6000,00 грн. тіла кредиту та 9300,00 грн. процентів. Згідно з частиною третьою статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. В силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору [PERSON] дійсно були порушені права позивача. А тому, оцінюючи представлені позивачем докази та наведені аргументи, докази сторони відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial