Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

03.11.2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за час шлюбу з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . З [INFO] донька є студенткою денної форми навчання Структурного підрозділу «Міжнародний фаховий коледж моди і дизайну» ВНЗ «Київська академія прикладних мистецтв» за спеціальністю В2 «Дизайн», освітньо-професійна програма: «Дизайн інтер`єру». Навчання триватиме по червень 2028 року. Навчання проводиться на платній основі, за рахунок коштів позивачки. Сума оплати навчання та всіх витрат для неї є не підйомною, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату, та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним, на даний час є військослужбовцем і має змогу надавати допомогу на утримання доньки, яка навчається, у зв`язку з чим змушена звертатися до суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат КазмірчукМ.М. подала заяву якою, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без участі позивачки та її представника, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.10.2007. [PERSON] навчається у Структурному підрозділу «Міжнародний фаховий коледж моди і дизайну» ВНЗ «Київська академія прикладних мистецтв», за спеціальністю: В2 «дизайн», освітньо-професійна програма: «Дизайн інтер`єру» на денній формі навчання до 01.06.2028 року, що підтверджується довідкою №327/25 від 31.08.2025 року. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] зобов`язаний надавати доньці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved