Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 50458,78 гривень. Щодо судових витрат позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 сплачений ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 травня 2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії для особистих потреб, за умовами якої встановлено ліміт кредитної лінії 200000 грн, процентну ставку 39,99% річних (фіксована), а також обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Угода є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», відповідач приєднався до публічної пропозиції, підтвердив акцепт та погодився з умовами обраної програми кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу для ознайомлення і погоджений ним шляхом підписання, зокрема в частині сплати процентів, розмірів та порядку їх нарахування. Кредитні кошти надано відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою. Станом на 20 грудня 2021 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становила 50458,78 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором до відповідача, у зв`язку з чим позивач набув статусу кредитора за цим зобов`язанням. Перехід права вимоги підтверджується договором факторингу, витягом з реєстру боржників та актом приймання-передачі реєстру боржників, а факт оплати за договором факторингу - платіжним документом. Необхідність стягнення вказаної суми позивач обґрунтовує тим, що за своєю правовою природою договір є правочином та підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 ЦК України), а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (стаття 526 ЦК України). Також зазначається, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов (стаття 627 ЦК України), а укладення правочину із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», яким передбачено можливість укладення електронного договору шляхом оферти та акцепту, а також підписання електронного правочину, зокрема електронним підписом одноразовим ідентифікатором (статті 3, 10-12 цього Закону). Додатково вказується на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до яких електронний документ є документом, зафіксованим у вигляді електронних даних з обов`язковими реквізитами, а оригіналом електронного документа є електронний примірник з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом (статті 5-7 цього Закону). Право позивача вимагати сплати заборгованості обґрунтовано також тим, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги (частина перша статті 512 ЦК України), до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України), а заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). У зв`язку з відступленням права вимоги за договором факторингу позивач зазначає про наявність у нього права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 50458,78 грн. Також наведено відомості щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу: 5 жовтня 2023 року укладено договір про надання юридичних послуг, 7 березня 2024 року підписано акт приймання-передачі наданих послуг із деталізацією робіт і часу, здійснено оплату таких послуг платіжним документом. Зазначається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина третя статті 133 ЦПК України), у зв`язку з чим заявлено вимогу про їх стягнення у сумі 7100 грн, а також стягнення сплаченого судового збору, підтвердженого платіжною інструкцією від 26 квітня 2024 року на суму 3028 грн. Відзив на позов не надійшов. На судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача на судове засідання також не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, суд виходить з такого. Як вбачається з матеріалів справи, від представника відповідача неодноразово надходили заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи. У зв`язку з цим судом було приєднано до вхідної картки матеріалів справи позовну заяву з додатками, що забезпечило представнику відповідача можливість ознайомлення з матеріалами в електронній формі. Відповідно до відомостей КП «Д-3» такі матеріали стали доступними представнику відповідача 14 грудня 2025 року. Разом з тим, з моменту надання доступу до матеріалів справи і до дня судового засідання представник відповідача не подав відзиву на позов, не надав заперечень по суті заявлених вимог, а також не заявив жодних клопотань чи заяв, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для подання процесуальних документів або необхідність відкладення розгляду справи. Неподання відзиву у встановленому порядку за наявності реальної можливості ознайомитися з позовними матеріалами свідчить про пасивну процесуальну позицію сторони відповідача. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач мав належну можливість реалізувати свої процесуальні права, зокрема право подати відзив і докази на підтвердження своїх заперечень (частина перша статті 178, частина перша статті 81 ЦПК України). Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, а також проявляти належну процесуальну активність (стаття 43 ЦПК України). Наявність у представника відповідача доступу до матеріалів справи та відсутність будь-яких подань з його боку до дня судового засідання не дають підстав вважати, що відповідач був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи або викласти свою позицію. Враховуючи наведене, а також необхідність розгляду справи у розумні строки, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, пояснення, викладені у позовній заяві та письмових заявах сторін, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 18 травня 2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії для особистих потреб. Умовами кредитування визначено ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн, процентну ставку 39,99% річних, тип процентної ставки - фіксований, обов`язковий мінімальний платіж - 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». Відповідач приєднався до публічної пропозиції, підтвердив акцептування умов та погодився з умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час укладення угоди. Паспорт споживчого кредиту надавався відповідачу для ознайомлення та погоджений ним шляхом підписання, у тому числі щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, розмірів та порядку їх нарахування. Кредитні кошти надано відповідачу шляхом відкриття та обслуговування кредитної лінії за кредитною карткою, що підтверджується випискою по рахунку. Станом на 20 грудня 2021 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становила 50 458,78 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача. Перехід права вимоги та включення зобов`язання відповідача до переліку відступлених вимог підтверджуються договором факторингу, витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників, а також платіжним документом на підтвердження виконання умов договору факторингу в частині оплати. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. За змістом частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір як різновид правочину є підставою виникнення зобов`язальних правовідносин, у межах яких одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а інша сторона має право вимагати її виконання (стаття 509 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Правовідносини сторін за своєю суттю є кредитними. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 1048 ЦК України встановлює право кредитодавця на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок одержання процентів визначаються договором. Частина перша статті 1049 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України), а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Форма та спосіб укладення правочину у спірних правовідносинах узгоджуються з приписами законодавства щодо укладення договорів шляхом приєднання та прийняття публічної пропозиції (оферти). Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до статей 641, 642 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції другою стороною (акцепту). Укладення договорів в електронній формі також передбачено Законом України «Про електронну комерцію», яким визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, а моментом його укладення є одержання відповіді про прийняття пропозиції у порядку, встановленому законом (стаття 11 цього Закону). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, зокрема, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначають електронний документ як документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних та містить обов`язкові реквізити (стаття 5), а оригіналом електронного документа є електронний примірник з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису (стаття 7). З огляду на викладене, наявні у справі письмові докази підтверджують виникнення у відповідача грошового зобов`язання за кредитним договором та надання кредитних коштів, а також підтверджують розмір заборгованості станом на 20 грудня 2021 року у сумі 50 458,78 грн. Щодо належності позивача як кредитора у зобов`язанні суд враховує таке. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Укладений 20 грудня 2021 року договір факторингу та надані до нього документи підтверджують відступлення права вимоги від АТ «АЛЬФА-БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», що свідчить про набуття позивачем права вимагати належного виконання грошового зобов`язання відповідачем. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінка доказів здійснюється судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України). Надані позивачем письмові докази у своїй сукупності підтверджують існування зобов`язання, факт надання кредитних коштів, невиконання відповідачем обов`язку належного погашення заборгованості та перехід права вимоги до позивача, а також підтверджують заявлений до стягнення розмір заборгованості. За наведених обставин, з урахуванням приписів статей 509, 526, 530, 610, 611, 612, 629, 1048, 1049, 1054, 512, 514, 516 ЦК України, а також положень Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 458,78 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За приписами частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей такого розподілу розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною (частина третя статті 137 ЦПК України). Частина четверта статті 137 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина друга статті 141 ЦПК України встановлює, що у разі задоволення позову судові витрати, понесені позивачем, стягуються з відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем подано документ про сплату судового збору у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26 квітня 2024 року. Також на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано договір про надання юридичних послуг № 05-10/23 від 5 жовтня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом, який передбачає погодинну оплату у розмірі 1000 грн за одну годину. Подано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 7 березня 2024 року, який містить деталізований опис виконаних робіт і витраченого часу, а також платіжний документ, що підтверджує оплату послуг у сумі 7100 грн. З огляду на надані документи, заявлені витрати на професійну правничу допомогу є підтвердженими належними та допустимими доказами, а їх розмір відповідає умовам договору та є співмірним із ціною позову і характером спору. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 3028 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7100 грн відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved