Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

15 квітня 2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа: [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Її смерть була зареєстрована Доброславським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 2285. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку площею 8,84 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської селищної (раніше - Кудрявцівської сільської) ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, право на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-МК № 041751, виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області. [PERSON] заповіту не залишила, у зв`язку з чим відповідно до ст. 1261 ЦКУ право на спадкування за законом у першу чергу набули її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , прийняли, шляхом подання заяв про прийняття спадщини, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON] . За їх заявами було заведено спадкову справу № 13/2024, яка зберігається у приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. Отже, частки спадкоємців у спадщині, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] становлять: [PERSON] частка (з урахуванням частки від якої відмовився [PERSON] ); [PERSON] та [PERSON] частка. На виконання вимог законодавства, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу в Миколаївській області Євстратової О.М. з заявами про видачу на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 8, 84 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської селищної (раніше - Кудрявцівської сільської) ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, право на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-МК № 041751, виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області. Нотаріус, ознайомившись з наданими спадкоємцями документами, - а саме державним актом на право приватної власності, повідомив, що не може видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 8, 84 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської селищної (раніше - Кудрявцівської сільської) ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, право на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-МК № 041751, виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю, належну спадкодавцю, зазначено прізвище власника « [PERSON] », а згідно зі свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про укладення шлюбу з 05.05.1990 р. прізвище спадкодавця - « [PERSON] », що ставить під сумнів факт належності спадкодавцю документу, що посвідчує його право власності на земельну ділянку. Свою відмову нотаріус виклав у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Одночасно нотаріус рекомендував спадкоємцям звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Оскільки позивачі не можуть в досудовому порядку встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу, тому звернулися з відповідною позовною заявою до суду. 23 грудня 2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення предмету позову у зв`язку з допущенням технічної помилки в зазначені площі земельної ділянки з кадастровим номером 4821755500:04:000:0095, а саме вказано площу 0,2794 га замість вірної - 0,2813 га, а також не вказано сам кадастровий номер спадкової земельної ділянки, що позбавляє суд можливості її ідентифікувати. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду клопотання в якому просила розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги позивачів підтримала повністю з тих же підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Стаднічук А. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій зазначив, що вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Що стосується встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 1988 року була прийнята в члени КСП «Вітчизна» Кудрявцівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. При прийнятті [PERSON] в члени КСП «Вітчизна» остання ще не перебувала в шлюбі, а тому її прізвище значилося « [PERSON] ». 05 травня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Їх шлюб було зареєстровано Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 17. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та Витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу № 00048680424. 08 серпня 1995 року Президентом України було прийнято Указ №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, відповідно до п. 2 якого, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Цього ж року на ім`я КСП «Вітчизна» Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області було видано Державний акт на право колективної власності серії МК № 006. Зважаючи на те, що станом на дату видачі державного акту на право колективної власності серії МК № 006 спадкодавиця була членом КСП, остання була включена до Списку членів колгоспу «Вітчизна» Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, та значилася в ньому під № 26 за прізвищем « [PERSON] », що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності серії МК № 006 та списком членів колгоспу «Вітчизна» Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області. П 6. Указ Президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлювалося, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. В 2001 році [PERSON] , разом з іншими членами КСП «Вітчизна» вийшла з членів КСП, у зв`язку з чим було розпочато процедуру відведення належної їй земельної ділянки в натурі в установленому порядку. 16 лютого 2001 року рішенням Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 3 «Про затвердження проекту організації земельних ділянок/паїв про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок /паїв/, встановлення їх меж в натурі /на місцевості/ та складання державних актів на право приватної власності на землю» було вирішено: «Передати в приватну власність земельні ділянки /паї/ громадянам у розмірах , визначених Проектом організації у фізичних гектарах для ведення товарного сільськогосподарського товарного виробництва згідно списку /додається/. (а.с.34). Як вбачається зі списку, який є додатком до вище вказаного Рішення, під № 92 значиться [PERSON] (а.с.35). 30 березня 2001 року Кудрявцівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, на ім`я [PERSON] було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-МК № 041751, який було зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 152 (а.с.37). На розбіжності в прізвищі [PERSON] відразу не звернула уваги, оскільки вважала, що в державному акті прізвище вказано згідно прізвища, яке було у неї на час прийняття її в члени КСП «Вітчизна», тобто дошлюбне « [PERSON] » Разом з тим, прізвище « [PERSON] », вказане в державному акті на право приватної власності, жодним чином не впливає на право власності на спадкодавця на земельну ділянку, оскільки з свідоцтва про укладення шлюбу спадкодавця з [PERSON] чітко прослідковується зміна прізвища спадкодавця з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 256 в редакції від 18.03.2004 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК № 041751 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і зокрема: -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.24); -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.25); -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.95); -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.96); -свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00048680424 від 10.01.2025 р., з яких вбачається, що 05.05.1990 року [PERSON] (рос. мовою) уклав шлюб з [PERSON] (рос. мовою). Після укладення шлюбу остання зміни прізвище на [PERSON] (рос. мовою) (а.с.27-28). На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії IV -МК № 041751, виданого 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 152, на ім`я [PERSON] Що стосується визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку. [INFO] в смт. Доброслав Одеського району Одеської області померла [PERSON] , смерть якої було зареєстровано Доброславським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22 листопада 2023 року, про що складено відповідний актовий запис №2285, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження: [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.24). Відповідно до свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.25). Відповідно до свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.96). Відповідно до свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.95). Виходячи з наведеного, підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (мати діти). Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). Судом витребувано від приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової Олени Миколаївни копію спадкової справи №13/2024 року, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в якій наявна заява [PERSON] від 22 лютого 2024 року про прийняття спадщини, заява [PERSON] від 26 лютого 2024 року про прийняття спадщини, заява [PERSON] від 19 березня 2024 року, який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] та заява [PERSON] від 14 травня 2024 року про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2024 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю, належну спадкодавцю, зазначено прізвище власника « [PERSON] », а згідно зі свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про укладення шлюбу з 05.05.1990 р. прізвище спадкодавця - « [PERSON] », що ставить під сумнів факт належності спадкодавцю документу, що посвідчує його право власності на земельну ділянку (а.с. 21,23). Таким чином, в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради вих. №23266-02Є03-02-2024 від 09.02.2024 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.01.1988 року по день смерті [INFO] . Знята з реєстраційного обліку як померла. За цією адресою разом з померлою на день смерті була зареєстрована [PERSON] [INFO] , з 04.04.2007 року по теперішній час (а.с.18). На підставі рішення Кудрявцівської селищної Ради народних депутатів від 16 лютого 2001 року №6 на ім`я [PERSON] , виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю серія IV-МК №041751, загальною площею 8,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Кудрявцівської селищної ради Вознесенського до ліквідації (Веселинівського) району Миколаївської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №152 від 30 березня 2001 року. Як вбачається із списку членів КСП «Вітчизна» /працюючих/ по приватизації землі [PERSON] включена до нього під № 92. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровими номерами: 4821755500:04:000:0094 площею 8,5606, документ що посвідчує право власності - Державний акт на право приватної власності на землю від 30.03.2001 року серії IV-МК №041751. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9990663182025 від 22.12.2025 р. [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровими номерами: 4821755500:04:000:0095 площею 0,2813 га, яка розташована в межах Миколаївської області Веселинівського району смт. Кудрявцівка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, Головним управління Держгеокадастру у Миколаївській області було надано належним чином завірену копію державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №041751 від 30.03.2001 року, виданого гр. [PERSON] , та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №152 та Витяг із Книги записів державних актів на право власності на землю із записом про видачу державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №041751 від 30.03.2001 року на ім`я [PERSON] . Також, на адвокатський запит з Державного архіву Миколаївської області надано витяг з рішення 17 сесії 23 (3) скликання Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 16 лютого 2001 р. №3 (номер рішення так у документі) «Про затвердження Проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право приватної власності на землю», де значиться [PERSON] (а.с.33). Виходячи з наведеного, спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належали земельні ділянки площею 8,5606 га. та 0,2813 га. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачка прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved