Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

19.09.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за визначеною підсудністю з Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», в особі представника Железняк Н.М., до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 6 985,23 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028,00 гривень та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 6000,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 у справі № 337/1072/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Судом у справі № 337/1072/24 встановлено, що 10 лютого 2024 року о 19 год. 26 хв. в м. Запоріжжя, Хортицький район, по пр. Ювілейному, біля буд.39, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corolla», державний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Після цього, водій транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , в порушення ПДР України, залишив місце пригоди. Між ТОВ «СІЧ АЛЬЯНС ГРУП» та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , підтвердження чому є поліс №ЕР-219204755 від 01.02.2024 (строк дії полісу з 04.02.2024 по 03.08.2024 включно). Власник транспортного засобу Toyota Corolla», державний номер [NUMBER] (постраждав у вказаному ДТП 10 лютого 2024 року) [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» № 1053/01/50/1 від 09.04.2024 сума виплаченого страхового відшкодування [PERSON] склала 6 985,23 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» № 1394 від 09.04.2024 року. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.09.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 21.10.2025 року подав заяву, сформовану в системі «Електронний суд», в якій просив провести судовий розгляд по справі за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї документів, 10 лютого 2024 року о 19 год. 26 хв. в м. Запоріжжя, Хортицький район, по пр. Ювілейний, біля буд.39, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 10.9 ПДР, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та здійснив виїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corolla», державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Після цього, водій транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] будучи учасником ДТП, в порушення п 2.10 «а» ПДР, залишив місце пригоди. Таким чином, [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Зазначені вище обставини були встановлені постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 року у справі № 337/1072/24 якою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із наведеного слідує, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіянням власнику автомобіля «Toyota Corolla», державний номер [NUMBER] , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно згідно з ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до пп. г) п. 38.1.1. ст.38ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження №61-12680св20) прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. На підставі зібраних документів та згідно з страховим актом ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» № 1053/01/50/1 від 09.04.2024, сума виплаченого страхового відшкодування [PERSON] склала 6 985,23 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» № 1394 від 09.04.2024 року. З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним, що у зв`язку з проведенням страхової виплати за Полісом № ЕР-219204755 від 01.02.2024 року, та у зв`язку з вчиненням [PERSON] ДТП, за існування факту, передбаченого пп. г) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 6 985,23 грн. Слід зауважити, що розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому стороною відповідача в жодній мірі не оспорювався, на його спростування будь-які докази суду не надані, тому у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів надані на його обґрунтування докази. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 6 985,23 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст.137ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № б/н від 15.11.2023 року, укладений між АО «Аспект» та ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», згідно якого вартість послуг з надання правничої допомоги у спорах, ціна позову в яких становить до 10 000 грн. складає 6000 грн.. До своєї позовної заяви представник ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» також долучає клопотання про стягнення (розподіл) судових витрат, зі змісту якого слідує, що у вартість послуг з надання правничої допомоги в суді першої інстанції включається: надання консультацій 1 год., підготовка та подання позову 4 год., підготовка та подання відповіді на відзив 2 год., участь в судових засіданнях без обмежень. Відповідно до ч. 3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. є неспівмірною із ціною позову, складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що з огляду на складність справи та наявні у ній матеріали (усі докази були в розпорядженні позивача та не потребували додаткового збирання/витребування), зміст та обсяг процесуальних документів, суд вважає завищеними години, заявлені за надання послуг консультації, складення позовної заяви, а відповідь на відзив взагалі не складалась та до суду не надавалась. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання фахівцем в галузі права. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved