Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

13.10.2025 року позивач ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 19.02.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7602008, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. 27.09.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27092024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором, розмір заборгованості позичальника за яким становить 33120 грн. Договірні зобов`язання щодо повернення суми боргу не виконанні боржником. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за Кредитним договором №7602008 в розмірі 33120 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21120 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4000 сума заборгованості за пенею, а також суму понесених судових витрат. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15.10.2025 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» одночасно з поданням позовної заяви, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, 19.02.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7602008, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. 27.09.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27092024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором, розмір заборгованості позичальника за яким становить 33120 грн. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7602008 в сумі 33120 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21120 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4000 сума заборгованості за пенею. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 33120 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21120 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4000 сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за вищевказаними кредитними договорами, Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тому, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №7602008 в розмірі 29 120,00 грн, що складається з 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 21 120 грн. - сума заборгованості за відсотками, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо стягнення пені в розмірі 4000 грн, суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки пеня нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а тому відповідач звільняється від обов`язку її сплати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2662,30 грн.

Outcome: partial