Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою [PERSON] 15.02.1996 в Долинському відділі державної реєстрації актів, актовий запис №30. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Вона на початку 2022 року виїхала в США та не має наміру повертатися. Через це між ними відсутнє взаєморозуміння, вони стали зовсім чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає. Подальше перебування у формальному шлюбі суперечитиме інтересам позивача, просить строку на примирення не надавати. Ухвалою судді від 29 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Додатково позивач зазначив, що його та відповідачки спільні діти на цей час є повнолітніми. Відповідач [PERSON] у судові засідання 10.12.2025 та 18.12.2025 не прибула, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином (на підставі п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України). Причин своєї неявки відповідач не повідомила, правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Суд установив,\~що шлюб\~між сторонами[PERSON] \~та [PERSON] зареєстрований 15 лютого 1996 року в Долинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №30, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2025 року, виданим повторно. Подружжя має дітей, які на цей час є повнолітніми. Встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що на початку 2022 року відповідач виїхала за кордон, у зв`язку з чим між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони стали чужими людьми. Перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам позивача. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позову, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved