Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.01.2025 до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 25.10.2015 сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 02.04.2025. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем. Позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти, оскільки він є фізично здоровим, працездатним, проходить службу в ЗСУ, тобто має постійний дохід, інших осіб на утриманні відповідач не має, має у власності нерухоме майно, транспортний засіб. Позивач не має змоги самостійно забезпечувати дитину всім необхідним для її проживання та розвитку, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 03.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги позивача, а саме стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. В обгрунтування заперечень відповідач зазначив, що він дійсно перебував у шлюбі з позивачкою, який на даний час розірвано рішенням суду. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач не ігнорував свій обов`язок щодо утримання дитини та надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина. Вважав, що вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) є необґрунтованими та завищеними, оскільки, відповідно до норм сімейного законодавства, законним буде стягнення з відповідача аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 його заробітку (доходу). Також при прийнятті рішення відповідач просив врахувати той факт, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, є єдиним годувальником. З 15.08.2014 по 2015 рік включно відповідач брав участь в АТО, з 2016 року брав участь в Операції Об`єднаних Сил у складі протиповітряних військ, а з 24.02.2022 продовжив військову службу, ставши на захист територіальної цілісності і суверенітету України через агресію рф. На даний час відповідач виконує обов`язки військової служби та, крім витрат на утримання сім`ї, відповідач має витрати, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Крім того, зазначив, що, з урахуванням встановленого відповідачу законом грошового забезпечення, аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача в декілька разів перевищуватимуть мінімальний законодавчо визначений розмір аліментів на дитину, що, в свою чергу, буде достатнім для покриття потреб дитини та відповідатиме найкращим інтересам дитини. Крім того, звернув увагу суду на те, що в силу закону, обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків в рівних частинах, а тому завищений розмір аліментів буде суперечити нормам СК України. Від позивача [PERSON] надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02.04.2025 розірвано /а.с.6, 9-11/. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.2016 /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач у позовній заяві зазначила, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею, тому вона має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що після розірвання шлюбу, їхній спільний син залишився проживати разом з матір`ю. Отже, позивачка має право на стягнення з відповідача аліментів. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він є працездатною особою, військовослужбовцем, отримує регулярний дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В той же час, позивач не надала суду жодних доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини його доходу. Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбу та є єдиним годувальником. Крім того, відповідач просив врахувати, що він має витрати, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема витрачає кошти на спеціальний одяг, взуття та спорядження для виконання військових завдань. Доказів на підтвердження вказаних витрат відповідачем суду не надано. Відповідач у відзиві на позовну заяву підтвердив той факт, що він є військовослужбовцем, отримує регулярний дохід, та визнав позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу. Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 182 СК України, беручи до уваги, що позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини його доходу та доказів того, що дитина потребує аліментів саме у зазначеному розмірі, зважаючи на те, що відповідач частково визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу, та він має забезпечувати власні потреби, виходячи з рівного обов`язку батьків утримувати своїх дітей, з метою захисту найкращих інтересів дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача з 01.01.2025, суд враховує положення ч. 1 ст. 191 СК України, та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача починаючи з 01.09.2025, від дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial