Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Зміст позовних вимог та їх обґрунтування. Представник позивача за довіреністю Мишевська Н.М. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту №508033-КС-001 від 22.08.2024 у загальному розмірі 41720,00 грн.Також представник просила стягнути з відповідачки сплачений судовий збір при поданні позову в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 22.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в мережі Інтернет, на вебсайті позивача з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства (ІТС), шляхом обміну електронними повідомленнями укладено Договір №508033-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписаний позивачем та відповідачкою у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», зокрема: відповідачка [PERSON] підписала договір одноразовим ідентифікатором (паролем) UA2264, який був відправлений позивачем на номер телефону 068-1502297, вказаний позичальницею при реєстрації в Особистому кабінеті. Сторони погодили всі істотні умови договору, а саме: сума кредиту 14000,00 грн; строк надання кредиту - 24 тижні; плата за користування кредитом фіксована 1% в день від суми залишку по кредиту. Проценти нараховується на суму неповернутого кредиту щодня, включаючи день надання кредиту та в подальшому - на початок кожного наступного дня у порядку, передбаченому договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які розміщені на вебсайті товариства та є невід`ємною частиною договору. Також договором передбачена комісія 2800 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язалася повертати кредит та сплачувати комісію за видачу кредиту частинами разом з відсотками у відповідності до Графіку платежів, що міститься у змісті кредитного договору. На виконання умов договору позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 14000,00 грн, перерахувавши цю суму 22.08.2024 на банківську картку відповідачки № [NUMBER] , яку вона вказала при заповненні анкетних даних на сайті товариства, під час укладання договору. Представник позивача зазначає, що відповідачка, отримавши кредитні кошти, належним чином не виконувала свої зобов`язання та усього сплатила лише 5740,00 грн, які зараховані на погашення частини комісії та поточних відсотків. Таким чином, позичальниця вчинила конклюдентні дії щодо визнання кредитного договору та свого грошового зобов`язання за ним, а тому з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 в справі № 338/180/17, такий договір не може вважатись неукладеним. Також представник позивача звертає увагу суду, що проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідачці за ставкою, передбаченою договором (1% в день) у межах строку дії договору: з 22.08.2024 до 06.02.2025. Отже, сума процентів - 19600,00 грн., про стягнення яких просить позивач, є платою за користування кредитом. Інших, передбачених договором відсотків за понадстрокове користування кредитом відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач не нараховував. Посилаючись на вищевикладені обставини та мотиви, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №508033-КС-001 від 22.08.2024 у загальному розмірі 41720,00 грн, з яких: 14000,00 грн неповернутийкредит; 19600,00 грн проценти за користування кредитом; 1120,00 грн залишок несплаченої комісії; 7000,00 грн щтрафи за прострочення платежів. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою суду від 17.06.2025 відкрито провадження в справі та з урахуванням малозначності та типовості справи за клопотанням позивача призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачка [PERSON] про суть спору та зміст позовних вимог повідомлена належним чином: шляхом надіслання на її адресу позивачем позовної заяви з додатками, а також шляхом направлення судом ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки та на її електронну пошту. Відзив на позов відповідачка не подала, заяв та клопотань процесуального характеру від неї також не надходило, а тому суд розглянув справу без проведення судового засідання за письмовими матеріалами, поданими позивачем, що передбачено ч. 2 ст. 191 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом з посиланням на докази. Згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФЕ№ 880 від 06.04.2017, яке видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗКА» (ЄДРПОУ: 41084239) зареєстроване як фінансова установа. За розпорядженням Національної комісії №1593 від 11.05.2017 Товариству видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме: надання коштів у позику, у тому числи і на умовах фінансового кредиту. 14.03.2024 у зв`язку зі змінами в законодавстві Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 126-133). 22.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальник) дистанційно, на вебсайті Товариства в мережі Інтернет, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС), шляхом обміну електронними повідомленнями було укладено договір №508033-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Договір підписаний сторонами електронними підписами у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а саме: зі сторони кредитодавця договір підписав повноважний працівник товариства [PERSON] кваліфікаційним електронним підписом, а позичальником [PERSON] підписав договір одноразовим ідентифікатором (паролем) UA-2264, який був відправлений позивачем СМС-повідомленням на номер телефону: [NUMBER] , вказаний відповідачем в Особистому кабінеті ІТС Товариства (а.с.32-51). Відповідно до положень розділу 2 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 14000,00 грн, строком користування на 24 тижнів - до 06.02.2025, що є закінченням строку дії договору. За користування кредитом передбачені проценти (плата), які нараховуються протягом усього строку договору за ставкою 1 % в день (фіксована ставка). Також договором передбачена комісія за видачу кредиту - 2800,00 грн, яка нараховується позичальнику одноразово в день видачі кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 34401,50 грн, з яких загальні витрати споживача 20401,50 грн (проценти + комісія). Нарахування процентів здійснюється на залишок заборгованості по кредиту на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту. У пункті 4.2.2. кредитного договору міститься Графік платежів, згідно якого позичальник зобов`язаний повертати кредит частинами, сплачувати комісію та передбачені договором проценти, рівними загальними платежами кожні 14 днів до дня повного повернення по кредиту до 06.02.2025. Усього Графіком передбачено 12 платежів, з яких 11 платежів по 2870,00 грн. та останній 12-й платіж - 2870,50 грн. Загальна сума усіх платежів складає 34401,50 грн, з яких: 14000,00 грн кредитні кошти, 17601,50 грн проценти за користування кредитом; 2800,00 грн комісія за надання кредиту. Пунктами 7.5, 7.6 договору врегульована відповідальність позичальника відповідно до положень ст. 625 ЦК України - у випадку прострочення зобов`язання по поверненню кредиту, а також передбачено застосування штрафу в розмірі 32% від суми простроченого платежу по кожному випадку (факту) порушення Графіку платежів. Визначено, що сукупна сума штрафів не може перевищувати половини суми наданого кредиту. Відповідно до п. 11.12 кредитного договору кредит надається позичальнику в безготівковій формі шляхом переказу коштів на реквізити електронного платіжного засобу що вказані в розділі 12 Договору, де серед іншого у відомостях про позичальника значиться номер платіжної картки: [NUMBER] . На підтвердження погодження сторонами усіх істотних умов кредитного договору, вільного та усвідомленого рішення позичальника укласти договір на запропонованих публічних умовах, дотримання технології (порядку) укладання та підписання договору дистанційно до позовної заяви долучено роздруківки електронних документів. Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), яка містить особисті дані [PERSON] , у тому числі: РНОКПП: [NUMBER] ; фінансовий номер телефону [NUMBER] ; електронна адреса: [INFO] om; номер картки: [NUMBER] . У цій Анкеті [PERSON] також вказала суму бажаного кредиту 14000,00 грн (а.с.98). Пропозиція (оферта) ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», адресована клієнту [PERSON] , укласти Договір про надання кредиту №508033-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 22.08.2024, визначає порядок укладання кредитного договору з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, дистанційно в електронній формі на заявлену суму кредиту 14000,00 грн та на умовах, що викладені у примірному тексті договору, надісланому споживачу разом з офертою. (а.с. 52-74). Паспорт споживчого кредиту від 22.08.2024, наданий [PERSON] та підписаний нею одноразовим ідентифікатором UA-0067, до укладення кредитного договору в порядку інформування та ознайомлення споживача (потенційного позичальника), в якому містяться умови та правила кредитування та з урахуванням заявленого розміру кредиту - 14000,00 грн складено примірний Графік платежів та визначено вартість цього кредиту за 24 тижні (а.с.26-31); Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту №508033-КС-001 від 22.082024, разом з текстом цього договору підписані позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором UA-2264 (а.с.75-95); Візуальна форма послідовності дій Клієнта щодо укладання електронного Договору про надання кредиту за договором: 508033-КС-001 від 22.08.2024, що складена у відповідності до ст. 5 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», відображає усі дії обох сторін: позичальника [PERSON] та повноважної особи ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та обмін між ними електронними повідомленнями в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com (а.с.96-97). До позовної заяви долучено Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (нова редакція), що набрали чинності 19.08.2024. Ці Правила є базовими для укладання кредитних договорів та містять загальні умови та порядок кредитування споживачів згідно продуктів: «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців», ними врегулювано інформаційне забезпечення та дії сторін, які передують укладанню договору в електронній формі, внесення змін до договору, викладені права та обов`язки сторін та визначено інші загальні умови укладання та виконання договору сторонами (а.с.100-125). Позивач ТОВ «Бізнес Позика» виконав взяті на себе зобов`язання за Договором №508033-КС-001 від 22.08.2024 та за допомогою платіжного провайдера ТОВ «ПрофітГід» перерахував на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти в сумі 14000,00 грн, про що надано Підтвердження ТОВ «ПрофітГід» із зазначенням: номеру платіжної інструкції (замовлення), реквізитів платіжної картки отримувача кредиту: [NUMBER] , емітованої ОщадБанк, номер транзакції в платіжній системі: 42433-35808-68534, Дата/час здійснення переказу: 22.08.2024 о 16:33:00 (а.с.99). Наявність у відповідачки кредитної заборгованості та її розмір представник позивача підтверджує довідкою за підписом директора ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 28.05.2025 (а.с.21-25). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором за договором №508033-КС-001 від 22.08.2024, за весь період кредитування з 22.08.2024 по 06.02.2025 зі сторони позичальника було здійснено два перші платежі у відповідності до Графіку платежів, а саме: 05.09.2024 надійшов платіж на суму 2870,00 грн, з яких 2100 грн зараховано на погашення процентів, а 770 грн на сплату комісії; 19.09.2024 надійшов платіж на суму 2870,00 грн, з яких 1960 грн зараховано на погашення процентів, а 910 грн на сплату комісії. В подальшому, визначені договором платежі (по 2870) відповідачка не вносила. За таких обставин з 06.10.2024 і надалі позивач за кожен факт прострочення платежу нараховував передбачений договором штраф в розмірі 32% від суми простроченого платежу (по 916,40 грн). 12.01.2025 сукупна сума штрафів досягла розміру 7000 грн, що є максимальною сумою згідно договору, а тому нарахування штрафів було припинено. Згідно вищевказаного розрахунку за весь період кредитування: з 22.08.2024 по 06.02.2025, у позичальниці [PERSON] утворилась заборгованість у загальному розмірі 41720,00 грн, з яких: 14000,00 грн неповернутий кредит; 19600,00 грн несплачені відсотки; 1120,00 грн залишок по комісії; 7000,00 грн штрафи. Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Між сторонами існує спір, що виник з кредитних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом «Про захист прав споживачів». За змістом ч.2 ст. 509 та п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають на підставі договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1-3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі, якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, може бути посилання в одному з цих документів на інший документ. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). За правилами ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ч.3. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону) За правилами ч.8 ст. 11 цього Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 згаданого Закону електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.6 ч1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом ст. 13 Закону «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у виді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом всього строку дії кредитного договору (ч.2 ,3 ст. 1056-1 ЦК). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 610, ч.1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду. Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит (строк дії договору). Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. .За змістом ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути використані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаться письмовими доказами. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 цього Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що 22.08.2024 між позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та відповідачкою [PERSON] (позичальник) шляхом обміну електронними повідомленнями в ІТС на вебсйті товариства було укладено Договір №508033-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано повноважною собою товариства-кредитора кваліфікаційним електронним підписом ( КЕП), а відповідачем -електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора: UA-2264,який позивач надіслав йому у SMS-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , що був зазначений позичальником в Анкеті клієнта як фінансовий номер. За змістом кредитного договору сторони погодили усі його істотні умови, зокрема: суму кредиту 14000,00 грн, що надається строком на 24 тижні; строк дії договору до 06.02.2025; плату за кредит відсотки в розмірі 1%, що нараховується за кожен день користування кредитом, включаючи день вдачі кредиту, на залишок кредитних коштів. Також у цьому договорі передбачено комісію за надання кредиту 2800,00 грн. Згідно умов договору повернення кредиту здійснюється частинами (з розстрочкою) зі сплатою комісії та процентів відповідно до Графіку платежів (усього 12 платежів по 2870 грн) При дотриманні позичальником Графіку платежів на кінець строку кредитування (06.02.2024) загальна вартість кредиту визначена в сумі 34401,50 грн, з яких 20401,50 грн - витрати позичальника (відсотки та комісія). Кредитодавець ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на виконання умов договору 22.08.2024 перерахував 14000,00 грн кредитних коштів за номером платіжної картки відповідачки [PERSON] № [NUMBER] , яку вона вказала при заповненні анкетних даних на сайті товариства, під час укладання договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «»ПрофітГід» про успішність операції з переказу коштів. У цьому контексті суд звертає увагу на положення статті 46 Закону України «Про платіжні послуги», яким врегульовано, що надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією ідентифікує особу. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг утримувача має право: зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення. Зважаючи на неведене вище положення Закону, слідує висновок, що у разі, якщо б під час виконання платіжної операції по перерахунку кредитних коштів відповідачу [PERSON] , відомості про нього, як про належного отримувача не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Отримавши від позивача кредитні кошти 14000,00 грн, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував та з дванадцяти обов`язкових платежів, визначених у Графіку платежів, за весь строк кредитування (з 22.08.2024 по 06.02.2025) здійснила лише два перших платежі на загальну суму 5740,00 грн (2870 грн + 2870 грн), з яких: 4060,00 грн зараховано на погашення поточних процентів за користування кредитом; 1680,00 грн - на часткове погашення комісії. Сплативши два платежі у розмірі та дати, встановлені в договорі, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання кредитного договору та свого грошового зобов`язання за ним, а тому з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 в справі № 338/180/17 (п. 76 постанови), такий договір є дійсним та не може вважатись неукладеним. Суд ретельно перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором та встановив, що він складений вірно, з урахуванням внесених відповідачкою платежів та ґрунтується на умовах договору. Проценти за користування кредитом нараховані позивачем під час строку дії договору: з 22.08.2024 по 06.02.2025 за ставкою 1% в день, яка визначена договором та не перевищує максимального розміру денної ставки, встановленого в ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Також відповідно до умов договору нарахована комісія за видачу кредиту в сумі 2800 грн, яка включена до загальних витрат позичальника за споживчим кредитом згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, судом визнається доведеною, визначена позивачем сума заборгованості відповідачки за кредитом 14000,00 грн; за процентами 19600,00 грн та за комісією 1120,00 грн. Відповідні суми підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Судом також встановлено, що позивач кожного разу за прострочення чергового платежу нараховував відповідачці штраф, передбачений п. 7.6 кредитного договору (32% від суми простроченого платежу). Після досягнення максимальної суми штрафів - 7000,00 грн., що становить 50% від суми наданого кредиту, позивач припинив нарахування штрафу, що відповідає обмеженням, встановленим договором та у ч.2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, суд відмовляє позивачу у стягненні нарахованого штрафу в сумі 7000,00 грн, оскільки в дослідуваний ситуації підлягають застосуваннюположення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції Закону 2120-ІХ від 15.03.2022, яким установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами та, які нараховані з 24 лютого 2022 р. підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі: 34720,00 грн, з яких: 14000,00 грн неповернутий кредит; 19600,00 грн несплачені відсотки за користування кредитом; 1120,00 грн залишок по комісії. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як визначено законом. Ціну позову позивач визначив сумою стягнення 41720,00 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 34720,00 грн, що становить 83,22% від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2015,92 грн судового збору (2422,40 грн х 83,22%). На підставі викладеного,

Outcome: partial