Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

І. Суть справи. 1.1. ТОВ «Споживчий Центр» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15.04.2025-100002319 від 15.04.2025 р. в розмірі 86 626,41 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 15.04.2025 р. між сторонами укладено електронний кредитний договір, за допомогою приєднання до пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е991, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 28 000 грн, строком кредитування 183 днів; стандартна процентна ставка 1 % в день та комісією 20% від суми кредиту шляхом переказу на банківську картку. Посилаючись на те, що відповідач отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, внаслідок чого станом на 14.10.2025 р. допустила прострочення зобов`язання у розмірі 86 626,41 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 28000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 42840 грн, комісія (пов`язана з наданням кредиту 1786,41 грн, неустойка 14000 грн, у зв`язку з чим представник позивача звернулась до суду з даним позовом. 1.3. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Процедура та позиція сторін. 2.1. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 2.2 Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви з додатками рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця її проживання. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 3.2. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 3.3 Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. ТОВ «Споживчий Центр» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування Розділ. Види економічної діяльності: 64.92 Інші види кредитування (основний) /а.с.10 звор/. 4.2. Судом встановлено, що 15.04.2025 р. між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №15.04.2025-100002319, згідно умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 2800 грн строком на 183 днів до 14.10.2025 р., за процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом та комісією 20 % від суми кредиту/а.с.12/. Вказаний кредитний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором, який надіслано смс-повідомленням, згідно зі ст. 12 Закону Украни «Про електронні довірчі послуги», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) Е991, про що свідчить відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.04.2025-100002319 (кредитної лінії) - /а.с. 24/ 4.3 15.04.2025 р. позивач через ТОВ КБ «Приватбанк», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків перерахувало на вказану відповідачем банківську картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 28000 грн, що підтверджується інформацією ТОВ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів кредиту /а.с.28 звор./. 4.4. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 14.10.2025 р. у [PERSON] виникла заборгованість у загальному розмірі 86626,41 грн., яка складається з основного боргу 28000 грн, нарахованих відсотків 42840 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту 1786,41 грн, неустойка 14000 грн. /а.с. 13-15/. V. Норми права, що підлягають застосуванню: 5.1. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 5.2. Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 5.3. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). 5.4. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.6. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 5.7. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). 5.8. Статтями 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). VI.Оцінка Суду. 6.1 Судом встановлено, що 15.04.2025 р. ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання його відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е991, що узгоджується із вимогами ст.ст.6,627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору 15.04.2025 р. відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 28000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача за допомогою ідентифікації шляхом використання системи BankID Національного банку України. 6.2 Зі змісту заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від слідує, що відповідач [PERSON] погодилась з тим, що анкета-заява разом з акцептом оферти на укладання угоди про надання кредиту становлять кредитний договір, відповідач ознайомлена з зазначеними документами, що включає основні умови кредитування та електронним підписом надала згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. 6.3 Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором від 15.04.2025 р. грошові кошти, шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором позики не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позикодавця ТОВ "Споживчий центр" суму позики в розмірі 28 000 грн, нараховані проценти в розмірі 42 840 грн, а також комісію за обслуговування кредиту в розмірі 1786,01 грн /див. п.7 кредитної лінії/. 6.4 Вирішуючи питання стягнення неустойки у розмірі 14 000 грн суд зважає на наступне. Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойки (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. З огляду на те, що на підставі кредитного договору від 15.04.2025 р. неустойку нараховано в період дії воєнного стану в України, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказана сума підлягала списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому заявлена вимога про її стягнення є неправомірною. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягаю задоволенню частково. VІІ. Розподіл судових витрат. 7.1 Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. /а.с.1/. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (84%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2034,8 грн.

Outcome: partial