Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бугаївська 46/2» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , а ОСББ «Бугаївська 46/2» здійснює управління зазначеним багатоквартирним будинком. Оскільки відповідач, в порушення положень чинного законодавства України та Статуту, не сплачує систематично внески до ОСББ «Бугаївська 46/2» та спожиті комунальні послуги, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі житлово-комунальних послуг за період з 15 листопада 2024 року по 01 серпня 2025 року теплопостачання: 17262,00 грн; водопостачання: 2088,00 грн., вивіз побутових відходів: 306,00 грн., внески на утримання будинку і прибудинкової території: 5932,00 грн. Всього: 25 588 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що ОСББ не є надавачем житлово- комунальних послуг, тому, на його думку, відповідач не несе обов`язку сплачувати заборгованість із спожитих ним комунальних послуг саме позивачу, наданий до позовної заяви акт приймання-передачі будівлі від 18.11.2024 року не може вважатися належним доказом оскільки голова правління ЖБК «Верстатобудівельнік-1» Володимир Мисаков є неналежною особою, його повноваження скасовані рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2024 року у справі № 916/2215/24 залишеним без змін Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 року, до позовної заяви на підтвердження розмірів внесків та платежів надано протокол загальних зборів ОСББ від 17.02.2025 року, якими внески затверджені з 01.01.2025 року, проте нарахування Відповідачу здійснені з 15 листопада 2024 року по 01.01.25 року по незатвердженим загальними зборами внескам, ОСББ «Бугаївська 46/2» ніколи не повідомляло Відповідача особисто про суми нарахування, та йому було не відомо номер розрахункового рахунку ОСББ. Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд встановив, що 15 листопада 2024 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Бугаївська 46/2», метою якого відповідно до 1 3 Розділу ІІ. є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачені і законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. 18 листопада 2024 року між ЖБК «ВЕРСТАТОБУДІВЕЛЬНИК 1» та ОСББ «Бугаївська 46/2» підписано Акт приймання-передачі будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2024 року ОСББ «Бугаївська 46/2» укладено договір № 38191 з Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» про надання послуги з постачання теплової енергії, предметом якого є забезпечення тепловою енергією будинок за адресою [ADDRESS] . 01 січня 2025 року ОСББ «Бугаївська 46/2» укладено Договір № 686ожм96 з «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ КЛІАР-СІТІ про надання послуг з поводження з побутовими відходами з колективним споживачем, предметом якого є вивіз побутових відходів з території, яка прилегла до будинку за адресою [ADDRESS] . 21 січня 2025 року ОСББ «Бугаївська 46/2» укладено Типовий договір № 11223 з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, предметом якого є надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення будинку за адресою [ADDRESS] . 17 лютого 2025 року рішенням загальних зборів ОСББ «Бугаївська 46/2» затверджено Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників ОСББ «БУГАЇВСЬКА 46/2». Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач споживає такі комунальні послуги як теплопостачання, водопостачання, вивіз побутових відходів, та відповідно до Статуту ОСББ «Бугаївська 46/2», та протоколу загальних зборів від 17 лютого 2025 року має сплачувати внески на утримання будинку і прибудинкової території. Станом на 01 серпня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за комунальні послуги з дня державної реєстрації ОСББ «Бугаївська 46/2» 15 листопада 2024 року по 1 серпня 2025 року складає: теплопостачання:17262,00 грн; водопостачання: 2088,00 грн., вивіз побутових відходів: 306,00 грн.; внески на утримання будинку і прибудинкової території: 5932,00 грн. Всього: 25588 грн. Договір між позивачем та відповідачем у письмовій формі про надання послуг тепло та водопостачання між позивачем та відповідачем не укладався, однак відповідач фактично споживав ці комунальні послуги. 25 серпня 2025 року відповідачу направлено письмове повідомлення про наявність заборгованості, яке отримано ним особисто 26 серпня 2025 року. На день подачі позову заборгованість ним не сплачена, не надано доказів сплати і на день ухвалення рішення. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством та статутним документом. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд доходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний за них сплатити. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Судом встановлено, що відповідач наданими ОСББ «Бугаївська 46/2» послугами фактично користується, але оплату за ці послуги не здійснював. Позивачем надано суду довідку про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги власника квартири [ADDRESS] , відповідно до якої сума боргу по сплаті внесків до ОСББ «Бугаївська, б. 46/2» 15 листопада 2024 року по 1 серпня 2025 року складає: теплопостачання:17262,00 грн; водопостачання: 2088,00 грн., вивіз побутових відходів: 306,00 грн.; внески на утримання будинку і прибудинкової території: 5932,00 грн. Всього: 25 588 грн. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає таку оцінку доводам відповідача, які висловлені ним у відзиві, та позивача, висловлені у відповіді на відзив. Суд не погоджується із доводами відповідача, що позивач не є надавачем житлово- комунальних послуг, тому, на його думку, відповідач не несе обов`язку сплачувати заборгованість із спожитих ним комунальних послуг саме позивачу. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суд у постанові від 13 листопада 2019 року (справа № 686/14833/15-ц) дійшов правових висновків, що «Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСББ «Мрія» про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги та відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсними рішень зборів членів ОСББ «Мрія», з огляду на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ «Мрія» за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань, не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги». Суд також не приймає до уваги доводи відповідача, що наданий до позовної заяви акт приймання-передачі будівлі від 18.11.2024 року не може вважатися належним доказом оскільки голова правління ЖБК «Верстатобудівельнік-1» Володимир Мисаков є неналежною особою, його повноваження скасовані рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2024 року у справі № 916/2215/24 залишеним без змін Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 року. Суд вважає, що зазначена постанова не має правового значення у справі, оскільки на момент підписання акту приймання-передачі будівлі, особа, яка підписала його, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи: Керівник: Мисаков Володимир Вікторович». Зазначені обставини підтверджуються витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.12.2025 року станом на 18.11.2024 року. Відповідно до частини першої, другої ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «1. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. 2. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними». Третьою особою в сенсі цього спору, є позивач, керівник якого підписував акт приймання передачі правомірно керувався відомостями про керівника ЖБК «ВЕРСТАТОБУДІВЕЛЬНИК 1» з реєстру, про те, що саме [PERSON] є його керівником. На час підписання цього акту рішення господарського суду у справі № 916/2215/24 не існувало, позивач не є учасником цієї справи, тому, це рішення не має преюдиційного значення у цій справі. Правомірність правочину - акту приймання-передачі будівлі по [ADDRESS] від 18.11.24 року, презюмується, оскільки не існує судового рішення про визнання його недійсними, а в цій справі не є предметом спору. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 07 квітня 2023 року (cправа № 910/5172/19), дійшов правових висновків, що «Якщо орган або особа, яка виступала від імені юридичної особи, не мала повноважень на це, то таке може свідчити про порушення прав та інтересів лише самої юридичної особи, а не прав та інтересів третьої особи. Частину третю статті 92 ЦК України слід розуміти так: по-перше, питання про юридичну силу обмежень повноважень органу або особи, яка виступала від імені юридичної особи, слід вирішувати залежно від обізнаності третьої особи про це саме на час укладення договору (або вчинення інших юридично значимих дій); по-друге, посилатись на таке обмеження повноважень може лише юридична особа, а не третя особа, оскільки дії органу або відповідної особи за межами їх повноважень можуть порушити права лише юридичної особи. При цьому відсутність повноважень органу або особи, яка виступає від імені юридичної особи, є різновидом (граничним випадком) обмеження повноважень». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року (cправа № 911/2666/15), дійшла таких правових висновків, що «29. Для вирішення питання щодо наявності повноважень підписання позовної заяви в уповноваженої особи Фонду не мають значення відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі щодо осіб, які мають діяти від імені банку, станом на час ухвалення рішень судом першої чи апеляційної інстанції у цій справі. 30. Для визначення правомірності відкриття провадження за позовною заявою, підписаною Славським В.І. від імені ПАТ «Златобанк», важливим є лише факт обізнаності суду, який відкрив провадження у справі, щодо повноважень СлавінськогоВ.І. діяти від імені банку на дату звернення ним до суду. 31. Така обізнаність суду, який відкрив провадження у справі, не залежить від того, чи будуть у майбутньому скасовані чи визнані нечинними постанови НБУ чи рішення Фонду, на підставі яких діяла уповноважена особа. 32. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру (а. с. 122 - 124, т. 1) станом на 26 травня 2015 року в графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» зазначено СлавінськогоВ.І. як керівника (уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» з 13 травня 2015 року)». Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11 серпня 2020 року (cправа № 911/3136/19), дійшов правових висновків, що «39.Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи апеляційна скарга ПАТ "Київметробуд", підписана його генеральним директором Метелицею О. М., була подана до суду апеляційної інстанції 26.12.2019. 40. Відповідно до протоколу 17/12 термінового засідання наглядової ради ПАТ "Київметробуд" [PERSON] обрано (призначено) генеральним директором Товариства. 41. При цьому в матеріалах справи наявна виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка підтверджувала, що станом на 26.12.2019 [PERSON] є керівником підприємства. 42. Посилання скаржника на те, що реєстраційна дія в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб про внесення змін щодо заміни керівника на [PERSON] була скасована 28.12.2019 відповідно до Наказу міністерства юстиції України № 4206/5, не спростовує того факту, що саме станом на момент подання апеляційної скарги у даній справі [PERSON] є керівником Товариства, а тому підстави стверджувати, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати, відсутні». Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили після підписання акту приймання передачі будинку, не має правового значення у цій справі. Суд також не погоджується із доводами відповідача, що, до позовної заяви на підтвердження розмірів внесків та платежів надано протокол загальних зборів ОСББ від 17.02.2025 року, якими внески затверджені з 01.01.2025 року, проте нарахування Відповідачу здійснені з 15 листопада 2024 року по 01.01.25 року по незатвердженим загальними зборами внескам. Однак, відповідачем не надано суду доказів, що ним, або іншим співвласником, оспорюються рішення загальних зборів ОСББ від 17.02.2025 року, якими внески затверджені з 01.01.2025 року Протоколом загальних зборів ЖБК «ВЕРСТАТОБУДІВЕЛЬНИК 1» № 2 від 03 квітня 2021 року затверджені експлуатаційні витрати ЖБК з 01 квітня 2021 року. Це рішення загальних зборів є дійсним. Відповідно до ст. Закону України « «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком». Суд не приймає до уваги довод відповідача, що ОСББ «Бугаївська 46/2» ніколи не повідомляло його особисто про суми нарахування, та йому було не відомо номер розрахункового рахунку ОСББ, оскільки це твердження спростовується доданими до позову письмовими доказами, з яких вбачається, що 25 серпня 2025 року відповідачу було направлено письмове повідомлення про наявність заборгованості, яке отримано ним особисто 26 серпня 2025 року. У цьому повідомленні зазначено як розмір заборгованості, так і банківські реквізити, на які потрібно її сплатити. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному розмірі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією, які підлягають відшкодуванню у повному розмірі, як понесені судові витрати.

Outcome: approved