Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, пояснивши, що 20.08.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6556970. Відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 4000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачкою не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, відповідачка зі свого боку не виконала. 02.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022 року, за яким відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 6556970 від 20.08.2022 року. Сума заборгованості відповідачки становить 15560 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 11160 грн, прострочена заборгованість за комісією 400 грн. Позивач просить стягнути на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором № 6556970 від 20.08.2022 року в сумі 15560 гривень та судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 17.11.2025 року. В судове засідання позивач не з`явився, його представник направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Від її представника надійшов відзив, в якому просили поновити строк для його подачі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом з`ясовано, що предметом спору в цьому провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що 20.08.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 6556970, за умовами якого відповідачу було надано кредит у безготівковій формі у сумі 4000,00 грн. строком на 105 днів з 20.08.2022 року, пільговий період складає 15 днів, закінчується 04.09.2022 року, поточний період складає 90 днів, закінчується 03.12.2022 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.09.2022 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.12.2022 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 15800,00 грн.; комісія за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 600,00 грн., які нараховується за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 10800,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип відсоткової ставки за кредитом фіксована (а.с. 6-16). Графік платежів (а.с. 17), паспорт споживчого кредиту (а.с. 18-19), анкета-заява на кредит (а.с. 22) є складовими частинами договору № 6556970 від 20.08.2022 року. Договір було підписано відповідачкою із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S53392 згідно довідки від 18.07.2025 року (а.с. 20). Відповідно до платіжного доручення № 80828323 від 20.08.2022 року ТОВ «Мілоан» внесло на кредитну картку [NUMBER] , яка належить [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. (а.с 13). Згідно договору Відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-капітал» № 85-МЛ від 02.12.2022 року, ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права вимоги до осіб, боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 6556970 від 20.08.2022 року. З огляду на платіжну інструкцію № 69199 від 05.12.2022 року ТОВ «ФК «Кредит-капітал» здійснив платіж за відступлення права вимоги ТОВ «Мілоан» в розмірі 653676,22 грн. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору Відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал» станом на 12.08.2025 року, становить 15560,00 грн., з яких: 4000,00 грн. залишок по тілу кредиту; 11160,00 грн. залишок по відсотках, залишок по комісії 400,00 грн. Згідно копії претензії позивач повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором № 6556970 від 20.08.2022 року та попередив про те, що у разі невиконання вимог справу буде передано до суду (а.с. 17-35). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотиви суду. Крім того 02.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив поновити пропущений відповідачкою строк для подачі відзиву на позов та встановити додатковий строк для його подання. В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідачка не отримувала копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду, а тому не мала можливості її виконати та надати відзив у зазначені в ухвалі строки. Про судове засідання відповідачка дізналась випадково, зайшовши в систему «Дія» за кілька днів до звернення до адвоката. Крім того, після надання доступу адвокату до матеріалів відбувалися атаки росії по території України у зв`язку з чим було суттєво обмежено електропостачання, що унеможливлювало роботу з документами та швидку підготовку відзиву на позов. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 4, 6-8 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була подана через систему «Електронний суд». До позовної заяви було долучено доказ на підтвердження надсилання відповідачці копії позову з копіями долучених до нього документів листом з описом вкладення на адресу реєстрації відповідачки. 20.10.2025 року судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження на адресу реєстрації [PERSON] , рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось до суду із відміткою про отримання [PERSON] документів ще 30.10.2025 року. Згідно ухвали про відкриття провадження, відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч. 3 ст. 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 17.11.2025 року зазначений процесуальний строк сплинув. Крім того, подане клопотання не містить поважних причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження цього. Також у клопотанні не зазначено, що перешкоджало відповідачу одразу звернутися для надання правової допомоги. Доводи представника відповідачки щодо того, що [PERSON] не отримувала ухвали суду про відкриття провадження спростовуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання віповідачкою особисто 30.10.2025 вказану ухвалу про відкриття провадження (а.с. 66). Оскільки, як слідує з матеріалів справи, встановлений строк для подання відзиву відповідачкою закінчився, наведені причини пропуску строку на подання відзиву на позов з урахування дати, коли вона отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі не можуть бути визнані поважними, оскільки вони фактично не підтверджують факт поважності пропуску заявником строку на подання відзиву на позов, - в суду відсутня процесуальна можливість поновлення встановленого строку. Враховуючи норми вищевказаного процесуального законодавства, приймаючи до уваги доводи, викладені представником відповідача в клопотанні про причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне відмовити в поновленні строку на подання відзиву, а відзив слід залишити без розгляду. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Щодо нарахованих процентів за кредитом суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України « Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Суд, з урахуванням вищевикладеного вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 6556970 від 20.08.2022 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал», яка становить 12000,00 грн. Розподіл судових витрат. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial