Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, шляхом направлення 04.11.2025 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 06.11.2025. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 12.07.1986 зареєстрований шлюб у Крутенівській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №4 від 12.07.1986. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося в зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки ведення спільного господарства. Взаємні претензії, конфліктні ситуації, емоційне віддалення, байдужість та відсутність підтримки спричинили поступове руйнування подружніх стосунків. У процесі спільного проживання подружжя втратило взаємну довіру, повагу та прихильність, що є фундаментальними для існування сім`ї. Сторони разом не проживають протягом тривалого часу, не ведуть спільного господарства, не здійснюють взаємної матеріальної чи моральної підтримки, не планують спільного майбутнього, не проявляють турботу один про одного та фактично не спілкуються. Сімейні стосунки між сторонами припинилися остаточно, а шлюб існує лише формально, без ознак сімейного життя, що свідчить про повний розпад сім`ї. Позивачка неодноразово робила спроби налагодити взаємини та зберегти сім`ю, проте спільні обговорення проблем та ініціативи щодо примирення не дали результату. Останні спроби відновлення стосунків не призвели до покращення ситуації, відповідач не виявляє бажання або ініціативи змінити ситуацію чи відновити шлюбні стосунки, будь-які заходи щодо примирення виявилися безрезультатними та марними. Фактично подружжя повністю втратило соціальну, емоційну, моральну та матеріальну основу сімейних відносин. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, шлюб носить формальний характер, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. Спору про поділ майна не має. Враховуючи зазначені обставини, позивачка просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами та зареєстрований 12.07.1986 у Крутенівській сільській раді Голованівського району Кіровоградській області, актовий запис №4. Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву залишено без руху. 20.11.2025 представник позивачки усунув недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 24.11.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), 22.12.2025 від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 09.12.2025 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання відповідача, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 1986 року сторони зареєстрували шлюб у Крутеньківській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12.07.1986 Крутеньківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 15). Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом як подружжя не проживають, неповнолітніх дітей не мають. Згідно наданої позивачкою заяви збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу з відповідачем, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, до суду не подала заяву про залишення або зміну зміненого прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачкою квитанції №6064478SB від 14.11.2025 (а.с. 35) та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 36), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,2 грн, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved