Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцям [PERSON] за заповітом та у встановленому порядку прийняв спадщину. Інші спадкоємці на вказану спадщину не претендують. Дежавним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори 17.09.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. За таких обставин він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явилися, звернулися до суду із заявою в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача, Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської областіі у судове засідання не з`явився, звернулися до суду із заявою в якій просять справу розглянути без їх участі, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.01.2005 року вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно заповіту від 07.06.2018 року померла все своє майно заповіла позивачу. Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори № 1246/02-31 від 17.09.2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації» від 02.07.2025 року №694 вказано, що станом на 01.01.2013 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване. Позивач є спадкоємцем за заповітом та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але позивачу відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1218, 1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За обставин справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки спадкодавець є власником спадкового майна, але через відстуність реєстрації права власнсоті нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Виходячи з викладеного та

Outcome: approved