Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 31042,86 гривень, посилаючись на те, що між 19.11.2019 між АТ «Альфа-банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20608 грн. зі сплатою процентів. Також позивач зазначив, що банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти, відповідач зобов`язанні порушив та станом на 23.02.2021 заборгованість за кредитним договором складає 31042,86 грн. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача, 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, згідно якого останній набув статусу кредитору за кредитним договором від 19.11.2019, а тому ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03.10.2025 та копія позовної заяви з додатками надсилалася на адресу: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями ч. 8 ст. 178 вказаного Кодексу. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 19 листопада 2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20608 грн. зі сплатою процентів. Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача, 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, згідно якого останній набув статусу кредитору за кредитним договором від 19.11.2019, укладеним між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] . Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 23.02.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 31042,86 грн., з яких: 20608 грн. тіло кредиту; 9634,86 грн. заборгованість за відсотками. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягають задоволенню У відповідності до положень ст.141 ЦПК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 9200 гривень, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Outcome: approved