Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, заінтересована особа: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, заповіту він не залишив. Спадкоємцем за законом четвертої черги є [PERSON] , яка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем та вела з ним спільне господарство більш, ніж п`ять років до часу смерті останнього. 25.04.2025 року з метою реалізації своїх спадкових прав заявниця звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В., якою заведено спадкову справу №22/2025. Діти спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у встановлений законом шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця до нотаріуса не зверталися. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. До складу спадщини входить квартира під [ADDRESS] , яка була придбана спадкодавцем та заявницею під час спільного проживання та оформлена на ім`я спадкодавця на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Пестрецовим В.В. 18.07.2023 року за №476. З метою оформлення спадкових прав на вищевказане майно, заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 06.10.2025 року приватним нотаріусом Дмітрієвою В.В. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №154/02-31, з якої вбачається неможливість встановити той факт, що заявниця є спадкоємцем четвертої черги та наявність родинних відносин між спадкодавцем та заявницею, тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] неможливо. У зв`язку з викладеним, заявниця вимушена звернутися до суду задля встановлення факту, що має юридичне значення з метою оформлення спадкових прав на майно, яке належало померлому [PERSON] . Зазначила, що вона та [PERSON] проживали як чоловік і дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу близько двадцяти років, починаючи з 2005 року та вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки як чоловіка та дружини, разом придбавали рухоме та нерухоме майно. Сімейні відносини спадкодавця та заявниці базувалися на почуттях любові, взаємної підтримки та взаєморозуміння. Спочатку сім`я проживала у [ADDRESS] , з ними проживав син заявниці, [PERSON] , 1991 року народження. Місце проживання заявниці разом із спадкодавцем зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрацію, виданою 18.04.2025 року та 25.04.2025 року Центром надання адміністративних послуг міста Південноукраїнськ Миколаївської області (копії довідок додаю). Вказаними довідками підтверджено, що [PERSON] є співмешканцем основного квартиронаймача [PERSON] та зареєстрований в квартирі з 18.06.2007 року, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю. У 2018 році сім`я заявниці та спадкодавця придбали житло в с-щі Великодолинському Одеського району Одеської області та переїхали туди, оскільки [PERSON] працював у сфері будівництва та зміна місця проживання була пов`язана з територіальною наближеністю до місця роботи. Син заявниці, [PERSON] одружився та залишився проживати у м. Південноукраїнськ. Фактично [PERSON] та [PERSON] без реєстрації місця проживання з травня 2018 по день смерті спадкодавця - [INFO] проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 20.10.2025 року за №10-1/2025, виданою ОСББ «Маріїнський 5» (копію додаю). Наразі заявниця продовжує проживати в цій квартирі. Між заявницею та спадкодавцем складалися стосунки, притаманні подружжю: вони разом планували сімейний бюджет, здійснювали побутові витрати, дбали один про одного, підтримували гармонійні взаємини, засновані на взаємній повазі, довірі та особистій прихильності. Вони, як подружня пара, організовували спільне життя, проводили час разом, подорожували, відвідували родичів та друзів, брали участь у сімейних заходах, що підтверджується спільними фотографіями, квитками та іншими доказами. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] взаємно піклувалися один про одного, надавали допомогу у побутових і життєвих питаннях, що свідчить про наявність між ними міцних особистих і сімейних зв`язків, характерних для подружжя. Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.11.2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку окремого провадження та задоволено клопотання про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої Валентини Володимирівни копію матеріалів спадкової справи №22/2025 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . 15.12.2025 приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієва Валентина Володимирівна надала суду копію спадкової справи №22/2025, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за №73989281, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні представник заявника - адвокат Атаманчук Н.С. підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовільними. Зазначила, що оскільки заявниця і спадкодавець проживали разом довгий час, вели спільне господарство, всі докази їх спільного проживання наявні і додані до заяви, є підстави встановити факт спільного проживання. Представник заінтересованої особи - Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.02.2025 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.67/. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73989281 від 25.04.2025 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. заведено спадкову справу №22/2025 /а.с.55/. До складу спадщини входить квартира під [ADDRESS] , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав №339572078 та Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] належала [PERSON] /а.с.68, 70-71/. 25.04.2025 з метою реалізації своїх спадкових прав заявниця звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В. /а.с.101/. 06.10.2025 заявниця звернулась із заявою до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В., в якій повідомила, що прийняла спадщину та просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру /а.с.117/. 06.10.2025 року приватним нотаріусом Дмітрієвою В.В. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №154/02-31, з якої вбачається неможливість встановити той факт, що заявниця є спадкоємцем четвертої черги та наявність родинних відносин між спадкодавцем та заявницею, тому відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] неможливо /а.с.54/. Відповідно до довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маріїнський 5» №10-1/2025 від 20.10.2025, виданої [PERSON] про те, що вона починаючи з травня 2018 року по теперішній час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вів спільне господарство її співмешканець - [PERSON] з травня 2018 року по день смерті - [INFO] /а.с.69/. Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 18.04.2025 [PERSON] зареєстрована з 07.12.2001 за адресою: [ADDRESS] , та з нею за даною адресою з 18.06.2007 до 14.02.2025 був зареєстрований [PERSON] (співмешканець) /а.с.30/. Згідно договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 18.02.2025, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] за свій рахунок /а.с.65-67/. Також на підтвердження факту проживання заявниці, [PERSON] , та спадкодавця, [PERSON] заявницею додано спільні фото останніх за період, починаючи з 2007 року до 2025 року /а.с.8-26/; копії декларацій про вибір лікаря [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] /а.с.28, 29, 72-74/; туристично-страхові документи, а саме ваучер та квитки для сумісної подорожі [PERSON] та [PERSON] до Єгипету , тривалістю з 27.12.2024 року по 04.01.2025 рік /31-33/; копії закордонних паспортів заявниці і спадкодавця з відмітками про перетин кордону /а.с.34-45/; квитанції про сплату послуг з утримання будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до яких оплата здійснювалася з розрахункового рахунку [PERSON] /а.с. 46-53/; квитанції купівлі побутової техніки /а.с.56-64/. Також заявницею додано копію постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 21.10.2024, відповідно до якої [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В постанові зазначено, що останній керував автомобілем марки Suzuki SX4, державний номерний знак [NUMBER] /а.с.75/, який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить [PERSON] /а.с.76-77/. Згідно зі ст.293 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Конституційний Суд України в п.6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995 року №5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , тривалого ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останнього, а тому заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цих фактів породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, при цьому, спір про встановлення даних фактів відсутній.

Outcome: approved