Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 12 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від шлюбу народилася одна дитина, яка наразі є малолітньою. Одруження виявилося невдалим, сторони перестали розуміти один одного, однією сім`єю не проживають, припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Позивач зазначає, що примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому вважає, що існуючий шлюб повинен бути розірваний. За взаємною згодою подружжя спільна дитина залишається проживати разом із позивачем, спір про поділ майна, що є їх спільною власністю, наразі відсутній. У зв`язку із цим позивач просить шлюб розірвати і залишити їй набуте в шлюбі прізвище, стягнути з відповідача понесені судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 2. 16 жовтня 2025 року на запит суду із Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь про відсутність відомостей про місце реєстрації відповідача. 4. 17 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 11 і 28 листопада 2025 року, 19 грудня 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 11 листопада 2025 року позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, вказала, що разом з відповідачем не проживають з грудня 2024 року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, тому їх шлюб розпався та є формальним і примирення між ними неможливе, спору щодо майна і місця проживання дитини на даний час не має, відповідач матеріально забезпечує дитину, планує створити нову сім`ю, після розірвання шлюбу бажає залишити набуте в шлюбі прізвище, судові витрати залишає за собою. 7. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлений у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 9. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ч. 1). Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються (ч. 2). Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 10. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 12 січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 12. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , дитина проживає з матір`ю. VI. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 13. Із позовної заяви та заяви позивача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство і спільний побут не ведуть, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. VІI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 14. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 15. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У заяві позивач зазначила, що судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved