Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернулася в суд з даним позовом та заявою про збільшення позовних вимог, які мотивовано тим, що в сторін є спільний неповнолітній син [PERSON] . Оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, то під час реєстрації народження дитини батька зазначено на підставі ст.135 СК України. На підставі її заяви судом було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів. Однак такий наказ було переглянуто за заявою відповідача, який оспорював своє батьківство. Надалі рішенням суду було встановлено, що відповідач є батьком дитини. Вона не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Відповідач є здоровим, проходить службу в Шептицькому районному відділі поліції ГУНП у Львівській області, має постійний дохід. Виконавчою службою було стягнуто з відповідача аліменти за період з лютого 2023 року по квітень 2023 року та надалі ці аліменти були повернуті, оскільки судовий наказ про стягнення аліментів було скасовано. Відповідач відзиву на позов не подав. Інші процесуальні дії Ухвалою суду постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18.07.2022р. Сокальським районним судом Львівської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 07.08.2024р. задоволено заяву [PERSON] про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та даний судовий наказ скасовано. З свідоцтва про народження та рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10.10.2022р., постанови Львівського апеляційного суду від 25.03.2025р. встановлено, що [PERSON] , [INFO] є спільним сином сторін. З витягів з реєстру територіальної громади встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, за період з січня 2024 року по грудень 2024 року дохід позивачки становить 16264,81грн. Вона отримувала аліменти в лютому 2023 року в розмірі 11756,47грн., в березні 2023 року в розмірі 16681,43грн., в квітні 2023 року в розмірі 16681,45грн., в травні 2023 року в розмірі 14218,94грн. З платіжної інструкції від 07.06.2023р. встановлено, що [PERSON] повернуто кошти в розмірі 14218,94грн., які стягнуті на виконання рішення суду у справі №454/1740/22. Оцінка суду Позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на неповнолітню дитину. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує і ту обставину, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину покладено на обох батьків. Також, суд враховує, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищезазначеного, стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача буде достатнім для належного забезпечення першочергових потреб спільної дитини сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини першої статті 191 СК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини саме з моменту, коли позивачка вживала заходів щодо стягнення з відповідача аліментів, а саме з травня 2023 року. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved