Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з його дядьком (рідним братом матері) [PERSON] , та проживала в його будинку на [ADDRESS] , хоча зареєстрована була на [ADDRESS] . За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка в даний час є повнолітньою, та син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. [INFO] [PERSON] помер. Приблизно за два роки до його смерті вони припинили спільне проживання і відповідачка перейшла проживати до своїх батьків на [ADDRESS] , залишивши дітей проживати з батьком, який був інвалідом першої групи. З того часу відповідачка дітьми не цікавилася. Після смерті [PERSON] він з дружиною забрали неповнолітнього [PERSON] у свою родину і з того часу вони дбають про дитину. Також до них перейшла проживати й повнолітня [PERSON] , яка проживати з матір`ю не бажає. Протягом тривалого часу відповідачка з неповнолітньою дитиною не спілкується та не піклується про неї. Зважаючи на те, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається підготовкою до самостійного життя, не цікавиться його станом здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то вважає, що є всі законні підстави для позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з викладених підстав. Пояснив, що дитина проживає з ним і відповідачка долею дитини не цікавиться. Тому просив позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої сина [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. У попередньому судовому засіданні вимоги позову не визнала, проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина заперечила. Представник відповідачки в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позбавлення батьківських прав відповідачки є крайньою мірою і не є доцільним, оскільки вона намагається налагодити спілкування з сином. Представник Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина. Вказала, що відповідачка тривалий час не виконує свої обов`язки щодо дитини, зовсім не цікавиться його життям та потребами. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , народженого у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 14.01.2025 року [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Рішенням Богородчанського районного суду від 10.09.2024 року у справі № 338/656/24 малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, до винесення рішення органом опіки та піклування про встановлення опіки та призначення опікуна передано малолітнього [PERSON] під опіку [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №250 від 24.10.2024 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування й тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] . Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ від 04.04.2024 року відповідачка є особою з інвалідністю третьої групи. Відповідно до листа КНП «Богородчанська ЦЛ» №1125 від 15.12.2025 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря психіатра. Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Солотвинської селищної ради від 07.10.2025 року № 145, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому доцільно позбавити її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дочкою відповідачки. Зазначила, що вона та її неповнолітній брат на даний час проживають у сім`ї позивача. Вказала, що проживати з матір`ю вона не бажає, оскільки мати веде неправильний спосіб життя. Зазначила, що мама живе зі співмешканцем, з яким вони часто зловживають спиртними напоями.Наголосила, що мати про неї з братом не піклувалася, ставилася до них погано, за життя ними займався виключно батько. Свідок [PERSON] - дружина позивача, в судовому засіданні пояснила, що через негативний спосіб життя відповідачки, вона з чоловіком забрали неповнолітнього [PERSON] до себе в сім`ю. Зазначила, що відповідачка про дитину не дбає і життям дітей не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є вчителькою початкових класів, де навчається неповнолітній [PERSON] . Зазначила, що відповідачка про дітей не дбала, через що їх забрав у свою сім`ю позивач. Наголосила, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, оскільки вона постійно наголошує на своїх правах як матері неповнолітнього [PERSON] , однак такими правами вона часто зловживала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він проживає по сусідству з відповідачкою. Вказав, що відповідачка дітьми не займалася, часто тікала з дому й фактично вихованням дітей займався їх батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є сестрою дружини позивача й часто у них буває вдома. Підтвердила, що відповідачка дітьми не цікавиться, матеріально не підтримує. Наголосила, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітнього [PERSON] , оскільки нечасті зустрічі відповідачки з сином негативно впливають на його психічне здоров`я. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, дитиною не цікавиться, матеріально не допомагає, то наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідачка є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу дитині. З урахуванням викладеного, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що на користь позивача з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, а тому його слід задовольнити повністю. На підставі наведеного, ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved