Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102802633, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн., строком на 105 днів до 06.09.2023 року, зі сплатою відсотків визначених умовами договору. 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28092023, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №102802633 від 24.05.2023 року в сумі 25326 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300 грн., заборгованості за відсотками 18326 грн., заборгованості за комісією 700 грн. Також, вказує, що після відступлення права вимоги, відповідач здійснив два платежі 14.12.2023 року та 22.01.2024 року у загальному розмірі 2000 грн. для погашення існуючої заборгованості. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 23326 грн., згідно кредитного договору №102802633 від 24.05.2023 року. Ухвалою суду від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 24.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102802633, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн., строком на 105 днів до 06.09.2023 року, зі сплатою відсотків визначених умовами договору (а.с. 6-11). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток (а.с. 9). Згідно п. 1.5.2., 1.5.3. кредитного договору, проценти за користування кредитом: 1050 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів). Протягом поточного періоду процентна ставка за користування кредитом (90 днів): 18900 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 7). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується платіжним дорученням від 24.05.2023 року про зарахування коштів у розмірі 7000 грн. на рахунок [PERSON] (а.с. 14). Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором №102802633 від 24.05.2023 року в сумі 25326 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300 грн., заборгованості за відсотками 18326 грн., заборгованості за комісією 700 грн. (а.с. 16-17). Судом також встановлено, що 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28092023, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 20-24). Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №102802633 від 24.05.2023 року в сумі 25326 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300 грн., заборгованості за відсотками 18326 грн., заборгованості за комісією 700 грн. (а.с. 25). З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №102802633 від 24.05.2023 року, відповідачем було здійснено два платежі 14.12.2023 року та 22.01.2024 року у загальному розмірі 2000 грн. для погашення існуючої заборгованості, а тому, до стягнення з відповідача підлягає сума в розмірі 23326 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300 грн., заборгованості за відсотками 16326 грн., заборгованості за комісією 700 грн. (а.с. 19). Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору №102802633 від 24.05.2023 року, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. За таких обставин, суд вважає підставними доводи позивача щодо порушення відповідачем умов кредитного та наявністю боргу за вказаним договором, згідно проведених позивачем розрахунків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за вищенаведеним кредитним договором на загальну суму, що становить 23326 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved