Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У лютому 2022 року до Васильківського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі, в якому позивач просив суд поділити в натурі житловий будинок [ADDRESS] шляхом виділення та визнання права особистої приватної власності за [PERSON] на самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в складі приміщень, що складають частку домоволодіння та виділити в користування частку земельної ділянки, що є необхідною для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.10.2016 року державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області на праві приватної спільної часткової власності належить частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Інша частина спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину належала [PERSON] , [INFO] , як померла [INFO] . Відповідачі по справі, як вказує позивач, є дітьми [PERSON] , які були постійно зареєстровані за однією із спадкодавцем адресою місця проживання, а тому є спадкоємцями першої черги до майна померлої та належним відповідачами по справі. Спільна часткова форма власності позбавляє позивача можливості в повному обсязі використовувати належне йому право володіння та розпорядження своєю власністю, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Процесуальні дії: Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбеля М.М. від 23.02.2022 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.07.2022 року ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбеля М.М. у справі призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 01.09.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 18.08.2025 № 23585/22-42. 01.09.2025 вказана цивільна справа за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Мартинцовій І.О. Ухвалою від 02.09.2025 року справу прийнято до провадження судді Мартинцововї І.О. та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 23.09.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій остання просить суд здійснити поділ спірного житлового будинку за першим варіантом, запропонованим у висновку експерта; стягнути з відповідачів компенсацію за відхилення від ідеальної частки співвласників в оціночній вартості будівель по 77828, 50 грн. з кожного, а всього в сумі 155655,50 грн.; зобов`язати позивача для переобладнання одноквартирного будинку в двоквартирний та відокремлення часин будинку між співвласниками виконати ремонтно-будівельні роботи; та зобов`язати сторони по справі переобладнати на дві частини системи електропостачання, газопостачання та ін. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1045,73 грн. та оплати за проведення судової будівально-технічної та земельної технічної експертизи у розмірі 15252,60 грн., а всього: 16298,33 грн. Протокольною ухвалою суду від 20.11.2025 року за клопотанням позивача зі складу відповідачів виключено [PERSON] , оскільки останній свою частку в спірному житловому будинку відчужив на користь [PERSON] . Крім того, протокольною ухвалою від 20.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник, надавши в судовому засіданні додаткові письмові пояснення, вимоги позову, з урахуванням уточнень, підтримали, та просили суд здійснити поділ спірного житлового будинку за першим варіантом, запропонованим у висновку експерта, відмовившись від компенсації за відхилення від ідеальної частки співвласників в оціночній вартості будівель в сумі 155655,50 грн. Відповідачка [PERSON] , у судовому засіданні зазначала, що поділ житлового будинку в натурі покладе на неї непомірний тягар з перенесення комунікацій, облаштування вїзду. вцілому тільки 1 варіант поділу згідно експертизи є можливим, оскільки 2-й варіант ізолює власника однієї з частин від виїзду на вулицю. Також відповідач заперечувала щодо стягнення з неї судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1045,73 грн. та оплати за проведення судової будівально-технічної та земельної технічної експертизи у розмірі 15252,60 грн., оскільки її не запрошували на проведення експертизи, з нею не погоджували експертну установу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Фактичні обставини справи Судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що власником частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.10.2016 року державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області є позивач по справі (а.с.10.) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на 27.10.2016 року співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках (по частині) були [PERSON] та [PERSON] ( а.с.12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 221 від 26.01.2019 року ( а.с.490, Згідно повідомлення Десятої київської державної нотаріальної контори № 2199/01-16 від 08.09.2022 року, яке надійшло до суду 16.09.2022 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 45). Разом з тим, зі змісту договору про поділ спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.12.2023 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, сформованої станом на 02.04.2025 року вбачається, що на даний час власником іншої частини ( ) спірного житлового будинку є відповідачка [PERSON] . Отже, з пояснень сторін та системного аналізу досліджених вище доказів вбачається, що на момент прийняття рішення по даній справі співвласниками спірного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках (по частині) є [PERSON] та [PERSON] . Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 367 ЦІК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Відповідні роз`яснення щодо порядку проведення поділу містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок". Зокрема, в п. 7 зауважено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком чого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об`єкт самостійної власності кожного з них. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 р. у справі № 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно,що є у спільній частковій власності,може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ"та "виділ "не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. "(Постанова ВС від28.07.2021р.у справі № 310/7011/17, провадження N 61-7153св20). Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Зі змісту висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №23585/22-42 від 18.08.2025 року (а.с.63-80), який суд бере до уваги як належний та допустимий доказ, вбачається, що поділити житловий будинок [ADDRESS] між співвласниками (на та частки) технічно можливо лише з відступом від рівності часток співвласників та при умові проведення одночасно з поділом будівельних робіт з реконструкції будинку для приведення частин будинку у відповідність до вимог ДБН та запропоновані два варіанти поділу. В ході судового розгляду справи позивач та відповідач погодили та просили здійснити поділ спірного житлового будинку за 1-м варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Висновки суду. З огляду на встановлені вище обставини суд вважає, що [PERSON] необхідно виділити в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на приміщення житлового будинку, що складається з: 1-1 веранда площею 13,9 кв.м., 1-2 - ванна площею 4,9 кв.м., 1-3 - житлова кімната площею 18,3 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 10,6 кв.м.,Всього по будинку 47,7 кв.м. А також господарські будівлі: сарай під літ. Б, сарай під літ. Б, убиральню під літ. Г, що складають 65/100 частин в домоволодінні. В свою чергу, [PERSON] належить виділити в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , визнавши за ним право власності на приміщення житлового будинку, що складається з: 1-4 - житлова кімната площею 11,5 кв.м.,1-5 - житлова кімната площею 13,8 кв.м.,Всього по будинку 25,3 кв.м. А також господарські будівлі: гараж під літ. Д,криниця під літ. К, що складають 35/100 частин в домоволодінні. З метою переобладнання одноквартирного будинку в двоквартирний та відокремлення частин будинку між співвласниками, за згодою [PERSON] , останньому слід виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-4; 1-5 та 1-6; облаштувати другий вхід в будинок; влаштувати кухню та туалет, а також покласти на сторони по справі обов`язок переобладнання на дві частини системи електропостачання, газопостачання та інше. При цьому, право спільної часткової власності сторін по справі на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] слід припинити. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 та п.2, п.4 ч.3 ст. 133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи. До витрат,пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 18.02.2022 року ( а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1045,73 грн. Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1045,73 грн. Крім цього, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області 04 липня 2022 року витрати на проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи покладено на позивача. З акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18.08.2025 року та копії квитанції від 13.10.2022 року вбачається, що позивач здійснив оплату за проведення судової експертизи у розмірі 15252, 60 грн. (а.с.97). Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті вартості судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у розмірі 15252, 60 грн.

Outcome: approved