Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

АТ «АСВІО БАНК» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 березня 2017 року між АТ «АСВІО БАНК» та [PERSON] було укладено договір № 974/1 про користування індивідуальним сейфом. Відповідно до умов договору банк надає, а клієнт приймає у тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного договору індивідуальний сейф № 463, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів банку, та комплект ключів до нього на строк з 30 березня 2018 року по 30 березня 2019 року для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. За умовами договору клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом у розмірі 6570 грн., з ПДВ. Згідно заяви [PERSON] від 30 березня 2017 року йому було надано у тимчасове користування сейф розміром 300*300*425 з вартістю оплати на добу: 30 грн. при користуванні від 07 до 90 днів в т.ч. ПДВ; 24 грн. при користуванні від 91 до 181 днів в т.ч. ПДВ; 18 грн. при користуванні від 181 до 366 днів в т.ч. ПДВ. Відповідач [PERSON] подавалися заяви про продовження строку дії договору користування індивідуальним сейфом. Зокрема, у подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до договору, відповідно до яких продовжувався строк користування індивідуальним сейфом з коригуванням плати за користування сейфом. Останньою додатковою угодою № 6 від 30 грудня 2022 року продовжено строк дії договору про користування індивідуальним сейфом до 30 червня 2023 року. В угоді встановлено діючий тариф з 30 березня 2022 року по 30 червня 2023 року, який з ПДВ складає 3913 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань із сплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, позивач 21 жовтня 2024 року звернувся до відповідача із вимогою сплати заборгованість за користування сейфом у розмірі 10298,50 грн. Повідомлення банку відповідач проігнорував. У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог, позивач АТ «АСВІО БАНК» здійснив примусове відкриття індивідуального банківського сейфу № 463, що підтверджується Актом про відкриття від 26 грудня 2024 року. Враховуючи вищевказане, позивач вимушений звернутися до суду з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 974/1 про користування індивідуальним сейфом. Загальна сума заборгованості станом на 13 травня 2025 року становить 14545,50 грн., яка складається із простроченої комісії у розмірі 11717,50 грн. та аварійного відкриття сейфу - 2828 грн. Також, стороною позивача разом з подачею позову подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 травня 2025 року вищевказана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (а.с.69). Ухвалою судді від 27 травня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду по суті. (а.с.67) Представник позивача адвокат Лисенко В.М. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, проти заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував (а.с.75-76). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 30 березня 2018 року звернувся до ПАТ «АСВІО БАНК» із заявою, в якій просив надати йому у тимчасове користування індивідуальний сейф розміром 300*300*425 на строк з 30 березня 2018 року до 30 березня 2019 року, з умовами користування та тарифами банку ознайомлений (а.с.10). Згідно з Статуту АТ «АСВІО БАНК», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 28 квітня 2023 року, протокол № 1-2023, змінено тип товариства з публічного на приватне та найменування товариства з Публічного акціонерного товариства «АСВІО БАНК» на Акціонерне товариство «АСВІО БАНК» (витяг з реєстру ЄДРПОУ, п.1.1 статуту (а.с.42-43,44-47). 30 березня 2018 року між АТ «АСВІО БАНК» та відповідачем було укладено договір № 974/1 про користування індивідуальним сейфом, з додатком № 1 до нього, яким є тарифи за користування індивідуальними сейфами (а.с.11-15). Відповідно до п. 1.1. договору про користування індивідуальним сейфом банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного договору індивідуальний сейф № 463, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів банку, та комплект ключів до нього на строк з 30 березня 2018 року по 30 березня 2019 року для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п. 3.1.4. договору про користування індивідуальним сейфом при бажанні користуватися сейфом після закінчення строку, визначеного п. 1.1., клієнт має право вирішити з банком питання про продовження строку користування сейфом, шляхом оформлення письмової заяви. Умови договору на новий строк встановлюються сторонами за домовленістю. Відповідно до п. 3.2.3. договору про користування індивідуальним сейфом клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього договору. Відповідно до п. 3.2.9. договору про користування індивідуальним сейфом клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені банку збитки відповідно до розділу 7 цього договору. Згідно п. 3.2.11. договору про користування індивідуальним сейфом клієнт зобов`язаний здати ключ і звільнити сейф не пізніше останнього дня строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. цього договору (якщо строк користування сейфом не продовжено), або ж не пізніше дня підписання заяви про розірвання договору (якщо сторони узгодили достроково припинити дію договору). Відповідно до підпункту «а» п. 3.3.3. договору про користування індивідуальним сейфом банк має право відкрити сейф без присутності клієнта у наступних випадках: якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії даного договору (за умови попереднього повідомлення клієнта або банку про припинення договору, або з дати підписання сторонами угоди про дострокове розірвання договору), клієнт не з`явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому сейфа. В цьому випадку банк створює спеціальну комісію в кількості двох осіб з числа працівників банку й однієї незацікавленої особи відкриває сейф клієнта і складає опис вмісту сейфа з наступним вилученням і передачею останнього на збереження в сховище цінностей банку як не витребуване майно. Грошова сума, яка вносилась клієнтом як застава клієнту не повертається. Банк має право стягнути з клієнта витрати банку за збереження майна, вилученого комісією із сейфа згідно тарифів банку. Відповідно до п.7.1. договору про користування індивідуальним сейфом вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів банку, які є невід`ємним додатком до цього договору. Відповідно до п.7.2. договору про користування індивідуальним сейфом оплата за користування сейфом здійснюється клієнтом шляхом попередньої оплати банком 100% платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави в розмірі вказаному в п.7.4. «б» даного договору та тарифах до цього договору. За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. договору про користування індивідуальним сейфом клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. «а» п. 7.4. договору про користування індивідуальним сейфом клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього договору в сумі 5475 грн., крім того ПДВ 1095 грн., а всього 6 570 грн. Підпунктом «б» п. 7.4. договору клієнт вносить заставу у сумі 1200 грн, яка в разі настання умов передбачених цим договором (втрата ключів), спрямовується на відшкодування витрат банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу; при цьому клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого банком рахунку додатково відшкодувати банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену банком на момент такого відшкодування. Відповідно до п. 10.1. договору про користування індивідуальним сейфом цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, за заявами відповідача, між сторонами укладались додаткові угоди до договору № 974/1 від 30 березня 2018 року щодо продовження строку користування індивідуальним сейфом № 463 від 30 березня 2018 року. Так, відповідно до додаткової угоди № 1 від 25 березня 2019 року до договору № 974/1 від 30 березня 2018 року узгоджено продовження строку користування індивідуальним сейфом № 463 від 30 березня 2018 року - по 30 березня 2020 року, плату за користуванням сейфу визначено згідно діючих тарифів банку з врахуванням ПДВ у розмірі 6588 грн.(а.с.18) Додатковою угодою № 3 від 30 березня 2020 року до договору № 974/1 від 30 березня 2018 року, узгоджено продовження строку користування індивідуальним сейфом № 463 від 30 березня 2018 року - по 31 березня 2021 року, плату за користуванням сейфу визначено згідно діючих тарифів банку з врахуванням ПДВ у розмірі 7869 грн. (а.с.20) Додатковою угодою № 5 від 22 червня 2022 року до договору № 974/1 від 30 березня 2018 року, узгоджено продовження строку користування індивідуальним сейфом № 463 від 30 березня 2018 року - по 29 грудня 2022 року, плату за користуванням сейфу визначено згідно діючих тарифів банку з врахуванням ПДВ у розмірі 4085 грн.(а.с.22) Додатковою угодою № 6 від 30 грудня 2022 року до договору № 974/1 від 30 березня 2018 року, узгоджено продовження строку користування індивідуальним сейфом № 463 від 30 березня 2018 року - по 30 червня 2023 року, плату за користуванням сейфу визначено згідно діючих тарифів банку з врахуванням ПДВ у розмірі 3913 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, на адресу останнього, АТ «АСВІО БАНК» направив повідомлення від 21 жовтня 2024 року, вих. № 3629 про сплату заборгованості у розмірі 10298,50 грн. (а.с.31). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 974/1 про користування індивідуальним сейфом від 30 березня 2018 року, заборгованість відповідача станом на 13 травня 2025 року становить 14 545,50 грн., з яких заборгованість за простроченою комісією - 11 717,50 грн., аварійне відкриття сейфу - 2828 грн. (а.с.25-30). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань АТ «АСВІО БАНК» 26 грудня 2024 року складено Акти, а саме: про перевищення строку користування індивідуальним сейфом № 463 більше двох місяців; про відкриття індивідуального сейфу № 463 та вилучення майна не у присутності клієнта; виконаних робіт з аварійного відкриття депозитних комірок (а.с.35,36-37,38). Відповідно до акта від 26 грудня 2024 року виконаних робіт з аварійного відкриття депозитних комірок, ТОВ «Сейлсервісолюшенс» та АТ «АСВІО БАНК» мають діючий договір № 13/04/1 про надання послуг з аварійного відкриття депозитних комірок. У рамках даного договору по спеціалізованій ціні сторони домовились провести 129 відкриттів депозитних чарунок. Вказано про відткриття, у тому числі сейфу № 463, який надавався відповідачу (замок + відкриття, сума 6400+1800). (а.с.38) Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 971 ЦК України, до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду). Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що відповідач в установлений у договорі № 974/1 від 30 березня 2018 про користування індивідуальним сейфом строк сейф не звільнив, ключ не повернув та у останнього утворилася заборгованість по платі за користування сейфом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за користування сейфом у розмірі 14 545,50 грн., з яких: прострочена комісія 11717,50 грн; аварійне відкриття сейфу - 2828 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, укладений АТ «АСВІО БАНК» з адвокатом Лисенко В.М. (а.с.56-57); додаткову угоду №63 від 12.05.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, в якій визначена вартість робіт в сумі 10 000 грн. (а.с.58); акт приймання-передачі наданих послуг від 15.05.2025 року, в якому вказано обсяг робіт (а.с.59). Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved