Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач, на підставі ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами №77785146 від 21.09.2021, №3258879 від 30.09.2021, №4147854 від 28.09.2021 у розмірі 26318,65 грн., а також понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та оплату витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обгрунтування позову позивач вказав, що 21.09.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , дистанційно, в електронній формі, був укладений Договір №77785146, відповідно до умов п.1, п.2 якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу, на погоджених умовами договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 2692,00 гривень; процентна ставка (базова, фіксована) 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Крім того, 30.09.2021 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором), укладено Договір №3258879, за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцеві проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п.2.1 договору); сума позики 1300 грн. (п.2.3 договору); середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0.01% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п.2.4.2 договору); середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п.2.4.3 договору); базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою (п. 2.4.4 договору); розмір процентів на прострочену позику, фіксований 1.01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (п. 2.5 договору). Крім того, 28.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] був укладений Договір №4147854, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фіксований кредит) в сумі 2200,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п.1.1, п.1.2 договору); проценти за користування кредитом 3,3 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77785146. 29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3258879. 13.01.2022 було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4147854. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77785146. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77785146, договором №3258879 та договором №4147854. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитами за договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 26318,65 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6192,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20126,21 грн.; нараховані 3% річних 0,44 грн. Також, просять стягнути з відповідача понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою судді Олексанрівського районного суду Кіровоградської області Максимовича І.В. від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 114-115). Представник позивача у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.2-8). Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги визнав частково, а саме ціну позову та судовий збір. Не визнав витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.09.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , дистанційно, в електронній формі, був укладений Договір позики №77785146 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до умов п.1, п.2 якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу, на погоджених умовами договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 2692,00 гривень; процентна ставка (базова, фіксована) 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 46, 47-52). Крім того, 30.09.2021 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором), укладено Договір позики №3258879, за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцеві проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п.2.1 договору); сума позики 1300 грн. (п.2.3 договору); середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0.01% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п.2.4.2 договору); середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п.2.4.3 договору); базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою (п. 2.4.4 договору); розмір процентів на прострочену позику, фіксований 1.01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (п. 2.5 договору) (а.с. 21-29, 30-33). Крім того, 28.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №4147854, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фіксований кредит) в сумі 2200,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п.1.1, п.1.2 договору); проценти за користування кредитом 3,3 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору) (а.с. 34-40, 41-45). Отримання відповідачем кредитних коштів за договором №3258879 підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №2782_241029135934 від 29.10.2024 (а.с. 53-54); за договором №77785146 довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» вих. №КД-000011514/ТНПП від 20.02.2025 (а.с. 56-58). 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором №77785146 (а.с. 67-72, 85). 29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором №3258879 (а.с. 73-77, 83). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором №4147854 (а.с. 78-82, 84). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продож) прав вимоги, а також 01.02.2025 дадаткова угода №10 до вказаного договору, відповідно до яких ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором №77785146, договором №4147854 та договором №3258879 (а.с. 9, 10, 11, 86-97). Відповідачем умови договорів не виконувались, в зв`язку з чим станом на 22.02.2022 року виникла заборгованість за договором позики №77785146 (на умовах повернення позикив кінці строку позики) від 21.09.2021 року в загальній сумі 8508,45 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2692,00 грн.; заборгованість за відсотками 5816,45 грн. (а.с. 59-60, 61); станом на 10.01.2023 за договором позики №3258879 від 30.09.2021 року в загальній сумі 4386,46 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1300,00 грн.; заборгованість за відсотками 3086,46 грн. (а.с. 62); станом на 10.01.2023 за договором про споживчий кредит №4147854 від 28.09.2021 року в загальній сумі 13423,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2200,00 грн.; заборгованість за відсотками 11223,30 грн. (а.с. 63). Станом на 11.07.2025 заборгованість відповідача за договорами не змінилася (а.с. 64, -66). Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно з ч.3-6, 8, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеними договорами, боржником за якими є відповідач. Стороною відповідача зазначений розрахунок не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Навпаки, відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог в частині ціни позову. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, як правонаступника первісного кредитора. А тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.(а.с.1). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу то суд зазначає наступне. Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 2-5 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на правову допомогу) покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги (далі - Договір), відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги (а.с. 16-17). Також долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» щодо видів послуг та їх вартості (а.с.17 на звороті - 18). Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги № 173 від 02.06.2025, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 13000 гривень 00 копійок (а.с. 19). До матеріалів справи був наданий Витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року, з якого вбачається, що вартість послуг адвокатського об`єднання у відповідності до Заявки на надання юридичної допомоги відносно відповідача [PERSON] складає: за надання усної консультації з вивченням документів 2 години, вартість одиниці виміру 2000 грн., ціна - 4000 грн.; за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 години, вартість одиниці виміру 3000 грн., ціна 9000 грн. (а.с.20). Відповідач у своїй заяві вказав, що не визнає вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахування вищевикладеного, суд вважає, що зазначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн. є завищеним, неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, що суперечить принципу розподілу судових витрат. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.10.2024 у справі № 824/33/24 провадження № 61-9159ав24. Таким чином, враховуючи характер та обсяг фактично виконаної роботи, складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial