Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

10.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 2970183 (далі по тексту кредитний договір), який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Алекскредит» було надано відповідачу у власність грошові кошти в сумі 7000,00 грн шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. Також відповідно до умов кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1) у випадку використання кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,80% від визначеної в цьому договорі суми кредиту; 2) у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 02.12.2019 до 30.12.2019 (включно) (базовий період) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36% (акційна ставка) або ставка за програмою лояльності. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 9 665,60 грн, у тому числі основна сума кредиту 7 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 665,60 грн; 3) при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в базовий період з 02.12.2019 до 30.12.2019 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка); - в спеціальний період з 31.12.2019 до 27.06.2020 (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 10 337,40 грн. 4) використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом. 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» було укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Алекскредит» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Секвоя Капітал» приймає належні ТОВ «Алекскредит» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025, ТОВ «Секвоя Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами. В подальшому, 07.07.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» було укладено договір факторингу № ДФ-07072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Секвоя Капітал» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» приймає належні ТОВ «Секвоя Капітал» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, шляхом зарахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача. Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань, у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором (договором про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019, розмір якої складає 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі № 141/930/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 18.12.2025, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду обґрунтований розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019, укладеним між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] , з усіма її складовими, періоду нарахування, відсоткової ставки, штрафних санкцій, комісій, неустойки тощо, докази направлення [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за договором про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019, а також докази сплати відповідачем коштів за договором про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019. Поряд з цим, ухвалою суду від 13.11.2025 зобов`язано відповідача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази погашення боргу за укладеним договором про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019. 09.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2025 надійшла заява представника ТОВ «ФК «Солвентіс» Ланового Є.М. від 09.12.2025. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/930/25, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав. Натомість у поданій заяві представника ТОВ «ФК «Солвентіс» Ланового Є.М. від 09.12.2025 останній просить суд позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату та місце розгляду справи № 141/930/25 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала. Натомість, конверт з кореспонденцією суду (ухвала суду від 13.11.2025), надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 13.11.2025, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 13.11.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на зазначені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/930/25 за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/930/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі по тексту кредитодавець) та [PERSON] (далі по тексту позичальник) було укладено в електронній формі договір про надання кредиту № 2970183 (далі по тексту договір). Згідно п. 1.2. п. 1.4. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (далі за текстом кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні. Сума кредиту складає 7000,00 гривень. Кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. За цим договором позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальник (п. 1.5. договору). Відповідно до п. 1.6. договору, розрахунок зобов`язань позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів у договорі визначає окремі розрахунки зобов`язань за лояльними (покращеними) умовами кредитування та за загальними умовами кредитування. Згідно п. 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1.7.1. У випадку використання кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,80 % від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. 1.7.2. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 02.12.2019 до 30.12.2019 (включно) (базовий період) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36 % (акційна ставка або ставка за програмою лояльності). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 9 665,60 грн, у тому числі основна сума кредиту 7 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2665,60 грн. 1.7.3. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в базовий період з 02.12.2019 до 30.12.2019 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка); - в спеціальний період з 31.12.2019 до 27.06.2020 (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 10 337,40 грн. 1.7.4. Використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом. Згідно п. 3.1. договору сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 02.12.2019 до кінцевої дати виконання договору 27.06.2020 (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії договору. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію у дату повернення/погашення кредиту. Датою укладення договору є дата підписання договору (акцептування позичальником оферти кредитодавця) та надання кредиту позичальнику. Припинення або розірвання договору здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п.3.2., п. 3.3. договору). Для належного виконання зобов`язань або повного погашення заборгованості за договором позичальник має сплатити основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця або іншим способом, передбаченим договором та визначеним на сайті кредитодавця (п. 4.1. договору). Відповідно до п. 4.2. договору, виконання зобов`язань/сплата заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку: - у першу чергу сума прострочених процентів; - у другу чергу прострочена до повернення основна сума кредиту; - у третю чергу сума нарахованих процентів за користування кредитом; - у четверту чергу основна сума кредиту; - у п`яту чергу сума нарахованої неустойки (пені, штрафу) у випадку порушення умов договору. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний у реквізитах цього договору, в строк та у сумі, визначених умовами цього договору та додатками до нього (п. 4.4. договору). Проценти за користування кредитом у разі дострокового виконання зобов`язань позичальник сплачує відповідно до ставок і порядку нарахування, наведеному у п. 1.7. цього договору. Кредит вважається простроченим при наявності заборгованості після закінчення кінцевої дати виконання договору, зазначеної в п. 3.1. цього договору, якщо вона не була змінена шляхом укладення додаткової угоди. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дати укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі листом через оператора поштового зв`язку Укрпошта за місцезнаходженням кредитодавця до закінчення 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати укладення договору. Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання такого письмового повідомлення про відмову від договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити розраховані за базовою процентною ставкою проценти за користування кредитом за період з дати одержання коштів до дати їх повернення (п. 4.6. п. 4.8. договору). Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим договором та правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Сторони підтверджують, що даний електронний договір (договір, укладений у вигляді електронного документа), всі додатки до нього, додаткові угоди мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі в порядку, встановленому Законом України «Про електронну комерцію». Усі неврегульовані цим договором та правилами правовідносини сторін регулюються чинним законодавством України (п. 7.2. п. 7.4. договору). Згідно п. 7.7. договору, сторони погодили, що з укладенням цього договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов. Сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування ним оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п. 2.30. правил містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 7.9. договору). Договір підписано відповідачем 02.12.2019 за допомогою одноразового ідентифікатору PS2970183 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Додатком № 1 до договору про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019 є графік платежів, зі змісту якого убачається, що сторонами погоджено графік платежів за лояльними (покращеними) умовами кредитування повне виконання зобов`язань у базовий період, а саме: дату початку періоду 02.12.2019, дату платежу (дату закінчення періоду) 30.12.2019, загальну суму платежу 9665,60 грн (у тому числі основну суму кредиту 7000,00 грн та проценти за користування кредитом 2665,60 грн), процентну ставку (акційну ставку або ставку за програмою лояльності) 1,36 %, орієнтовну реальну річну процентну ставку 496,40 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 2665,60 грн, а також орієнтовну загальну вартість кредиту 9665,60 грн. Також у додатку № 1 сторонами погоджено графік платежів за загальними умовами кредитування, а саме: 1) період «Базовий»: дату початку періоду 02.12.2019, дату платежу (дату закінчення періоду) 30.12.2019, загальну суму платежу 10331,00 грн (у тому числі основну суму кредиту 6999,00 грн та проценти за користування кредитом 3322,00 грн), базову ставку 1,70%, орієнтовну реальну річну процентну ставку 620,50 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 3332,00 грн, а також орієнтовну загальну вартість кредиту 10331,00 грн; 2) період «Спеціальний»: дату початку періоду 31.12.2019, дату платежу (дату закінчення періоду) 27.06.2020, загальну суму платежу 6,40 грн (у тому числі основну суму кредиту 1,00 грн та проценти за користування кредитом 5,40 грн), спеціальну ставку 3,00%, орієнтовну реальну річну процентну ставку 1095,00 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 5,40 грн, а також орієнтовну загальну вартість кредиту 6,40 грн; Відтак у додатку № 1 сторонами погоджено графік платежів за загальними умовами кредитування: дату початку періоду 02.12.2019, дату платежу (дату закінчення періоду) 27.06.2020, загальну суму платежу 10337,40 грн (у тому числі основну суму кредиту 7000,00 грн та проценти за користування кредитом 3337,40 грн), базову ставку 1,70%, спеціальну ставку 3,00%, орієнтовну реальну річну процентну ставку 1021,30 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 3337,40 грн, а також орієнтовну загальну вартість кредиту 10337,40 грн. Додаток № 1 до договору про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019, а саме графік платежів підписано відповідачем 02.12.2019 за допомогою одноразового ідентифікатору PS2970183 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як убачається із довідки, наданої 03.11.2024 ТОВ ФК «Елаєнс», даний документ видається ТОВ ФК «Елаєнс» ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» на підставі договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. Зокрема, 02.12.2019 через платіжну систему Fondy успішно виконано платіж у сумі 7000,00 грн. Кошти були зараховані на картковий рахунок № [NUMBER] , банк картки отримувача: PRIVATBANK. Згідно детального (щоденного) розрахунку заборгованості ТОВ «Алекскредит» за договором про надання кредиту № 2970183 від 02.12.2019, за період з 02.12.2019 по 27.06.2020, позичальнику [PERSON] нараховано заборгованість у загальному розмірі 48082,00 грн, з яких: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 41082,00 грн нараховані проценти за користування кредитом. 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «Секвоя Капітал» (далі по тексту фактор) було укладено договір факторингу № АК 10/06/2025, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (п.1.1. договору факторингу). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № АК 10/06/2025 від 10.06.2025, ТОВ «Алекскредит» було відступлено ТОВ «Секвоя Капітал» право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2970183 від 02.12.2019 в сумі 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами. 07.07.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «ФК «Солвентіс» (далі по тексту фактор) було укладено договір факторингу № ДФ-07072025, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (п.1.1. договору факторингу). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025, ТОВ «Секвоя Капітал» було відступлено ТОВ «ФК «Солвентіс» право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2970183 від 02.12.2019 в сумі 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором (договором про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Алекскредит», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не погасив кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, а також інші платежі, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить 47662,00 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/930/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019 на підставі договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 та договору факторигу № ДФ-07072025 від 07.07.2025, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договорому № 2970183 від 02.12.2019. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору (договору про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору № 2970183 від 02.12.2019, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/930/25, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором (договором про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019 в сумі 47662,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 40662,00 грн сума заборгованості за процентами за кредитним договором № 2970183 від 02.12.2019, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із відповідними розрахунками заборгованості, які долучено позивачем до позову, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, здійснені протягом строку кредитування та згідно умов укладених між сторонами кредитного договору № 2970183 від 02.12.2019. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору (договору про надання кредиту) № 2970183 від 02.12.2019 відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/930/25 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону). У ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище. За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правничої допомоги № 43657029 від 01.07.2025; додаткову угоду № 2970183 від 30.09.2025 до договору правничої допомоги № 43657029 від 01.07.2025; детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості; акт № 2970183 від 30.09.2025 про підтвердження факту надання правничої послуг (є невід`ємною частиною до договору про надання правничої ( правової ) допомоги № 43657029 від 01.07.2025), згідно якого вартість наданих адвокатом послуг складає 6000,00 грн. На підставі зазначеного, представник позивача адвокат Лівак І.М. просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 гривень. Суд зазначає, що у постанові від 20 жовтня 2021 року по справі №757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналізуючи фактичні обставини справи № 141/930/25 та обсяг виконаної роботи адвокатом, а також відсутність від відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі в сумі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved