Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

17.07.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.01.2022 по 31.05.2025 в сумі 106 574, 61 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.05.1999 уклала з [PERSON] шлюб, який зареєстрований Ризинською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 6. Від вказаного шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] , [INFO] і дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем [PERSON] не склалося. З квітня 2017 року сім`я фактично припинила існувати та рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області шлюб розірвано. Домовленості про добровільне надання фінансової допомоги на утримання малолітньої доньки [PERSON] не досягнуто і рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 стягнуто з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 19 вересня 2019 року і до повноліття дитини. [PERSON] не сплачував аліменти та за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 12.06.2025 має заборгованість 106 959, 61 грн (03.06.2020 року судом видано виконавчий лист для примусового стягнення аліментів, 05.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 63462031). Враховуючи положення законодавства, а саме: статті 196 Сімейного кодексу України (сума пені не може бути більшою 100% заборгованості), позивач, посилаючись на розрахунок зі сплати аліментів, наданий Першим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), просить стягнути з відповідача 106574,61 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані з оплатою наданої правничої допомоги. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Смовж О.Ю.) від 18.07.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 06.10.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про слухання цивільної справи у підготовчому судовому засіданні у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] ухвалу суду, позовну заяву з додатками та повістку суду отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено особисто», що повернулося до суду. Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 25.11.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 18.12.2025 у судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, до судового засідання не з`явився. Заяв, клопотань, відзиву від відповідача до суду не надходило, тому суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2007, виданого Ризинською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини записані: [PERSON] - мати, та [PERSON] - батько. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 19 вересня 2019 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили, видано виконавчий лист для примусового виконання. 05.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63462031 з виконання виконавчого листа № 694/1581/19, виданого 03.06.2020 Звенигородським районним судом Черкаської області. 26.03.2021 винесено постанову державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу ДВС про передачу виконавчого провадження для подальшого виконання до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.06.2025 за виконавчим провадженням № 63462031, виданим Першим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за період з січня 2022 року по травень 2025 року за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 106 959, 61 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Наданий позивачкою розрахунок пені відповідачем не спростовується, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість позивача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять доказів, що на відповідача накладались штрафи за невиконання рішення про стягнення аліментів. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину. Враховуючи положення ст. 196 СК України, з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру стягуваної пені ста відсотками розміру заборгованості, та станом на 31.05.2025 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за несплату аліментів у розмірі 106 574,61 грн. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені документально витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000,00 грн (сім тисяч) гривень.

Outcome: approved