Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Донецького обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Донецького обласного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5 800 грн. 65 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3 028 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується трекінгом відправки № R 67045834295, відзив на позовну заяву відповідач не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що 04 травня 2022 року до Краматорського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні в період дії воєнного звернувся громадянин [PERSON] . Відповідно до пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №334 від 19.03.2022 року «Деякі питання реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, нарахування та виплати допомоги по безробіттю на період дії воєнного стану» (чинний на момент прийняття рішення) реєстрація, перереєстрація безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, нарахування та виплати допомоги по безробіттю на період дії воєнного стану здійснюється з урахуванням таких особливостей: статус безробітного надається особі, зазначеній в частині першій ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», з першого дня реєстрації її в центрі зайнятості за її особистою заявою. Реєстрація безробітного здійснюється в день подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного до обраного нею міського, районного, міськрайонного центру зайнятості або філії регіонального центру зайнятості особисто, під час безпосереднього відвідування, в електронній формі за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), у тому числі мобільної додатку Порталу Дія, або за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку. Форми заяв про надання статусу безробітного, про призначення допомоги по безробіттю та про припинення реєстрації безробітного визначається Державним центром зайнятості. Відповідно до вимог діючого законодавства реєстрація відповідача здійснювалась засобом Єдиного державного вебпорталу електронних послуг - Портал Дія. 04 травня 2022 року відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. 07 грудня 2022 року Краматорським міським центром зайнятості отримано лист Державного центру зайнятості вх. №33/101/5286-22 від 06 грудня 2022 року з інформацією від Державної прикордонної служби України щодо перебування зареєстрованого безробітного [PERSON] за кордоном понад 30 календарних днів. Відповідно до наданої інформації від Державної прикордонної служби України відповідач виїхав за межі України 23 липня 2022 року, дата в`їзду на територію України 28 жовтня 2022 року. Таким чином, станом на 28 жовтня 2022 року відповідач перебував за межами України 98 календарних днів. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. 07 грудня 2022 року відповідачу було припинено реєстрацію (перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів) на підставі п.52 розділу XI Закону України «Про зайнятість населення» згідно з яким реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених ч. 1 ст. 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів відповідно до абз. 25, п.п. 1, п.30 Постанови №792 від 19.09.2018 року «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану. При здійсненні розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному було встановлено, що відповідач, який перебував на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості як безробітний, не повідомив кар`єрного радника про те, що виїхав закордон та перебував за кордоном понад 30 календарних днів. Внаслідок цього, відповідач отримав допомогу по безробіттю за період, за який не мав права на її отримання, з 22 серпня 2022 року (з 31 календарного дня від дня перетину державного кордону) по 06 грудня 2022 року (останній день отримання допомоги по безробіттю) і відповідно, ці кошти повинен повернути. На виконання Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62, було складено акт №07122022-3-К від 07 грудня 2022 року та встановлено порушення вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-ІІІ (зі змінами), зокрема сума виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п.33 розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Згідно з п. 161 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI (зі змінами), реєстрація безробітного припиняється у разі неповідомлення у період реєстрації зареєстрованим безробітний територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, про виїзд за межі України з дня встановлення факту перетину кордону. В результаті вищевикладеного, встановлено порушення законодавства та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до п. 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України, така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI (зі змінами), відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізуй державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції; даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Суд звертає увагу, що відповідач особистим підписом засвідчив в заяві про статус безробітного від 04 травня 2022 року, що проінформований про відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Проте, своїми обов`язками відповідач знехтував, що є законною підставою для стягнення суми незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Центром зайнятості прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг за період з 22 серпня 2022 року по 06 грудня 2022 року. За час незаконного перебування на обліку в Центрі зайнятості відповідачем було незаконно отримано кошти у вигляді допомоги по безробіттю на загальну суму 5 800 грн. 65 коп. 12 грудня 2022 року №07/1162-01-27-22 з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було надіслано лист-претензію щодо добровільного повернення незаконно отриманих коштів у розмірі 5 800 грн. 65 коп., але до теперішнього часу відповідь та кошти на розрахунковий рахунок Краматорського міського центру зайнятості не надходили. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином стосовно даного спору, майнова шкода, заподіяна відповідачем, полягає в тому, що відповідач отримувала допомогу по безробіттю незаконно. Для захисту свого порушеного права та відшкодування завданої майнової шкоди, Донецький обласний центр зайнятості звернувся із даним позовом. Згідно з п. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Водночас, згідно з наказом Міністерства економіки України від 05.03.2024 року №5923 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» розпочато процедуру реорганізації та припинення Краматорського міського центру зайнятості, та складено передавальний баланс та підписано передавальний акт між Краматорським міським центром зайнятості та Донецьким обласним центром зайнятості. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним правомірно отримано спірну допомогу по безробіттю, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Донецького обласного центру зайнятості та стягнення з [PERSON] суми виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5 800 грн. 65 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. На підставі ст. 15, 16, 1166 ЦК України,

Outcome: approved