Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 лютого 2024 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 37. В обґрунтування позову вказала, що 27 лютого 2024 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано з відповідачем шлюб. Зазначає, що від шлюбу дітей не має. Уважає, що збереження сім`ї для неї є неможливим, оскільки між нею та відповідачем не має взаємних почуттів поваги та любові, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить суд шлюб розірвати. 17 листопада 2025 року, в порядку п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 лютого 2024 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 37, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 27 лютого 2024 року. Від шлюбу дітей не має. Cторони проживають окремо й подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 1211 грн 20 коп судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved