Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Балка Журавка, Красноріченської селищної територіальної громади, Сватівського району, Луганської області у віці 43 роки. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявниця [PERSON] є дружиною, померлого [INFO] в селі Балка Журавка, Красноріченської селищної територіальної громади, Сватівського району, Луганської області, громадянина України [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про смерть №С-00563 від 05.06.2025 [PERSON] помер [INFO] , година смерті в довідці відсутня, місце смерті Російська Федерація, Луганська Народна Республіка, Кремінський район, с. Невське, причиною смерті якого є: гостра масивна крововтрата [NUMBER] , інші уточнені травми із залученням кількох областей тіла T06.8, вибух під час воєнних дій [NUMBER] .2. У [PERSON] з померлим є син [PERSON] , [INFO] , а тому встановлення такого факту необхідно їй для реєстрації смерті [PERSON] , в Державному реєстрі актових записів України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка для подальшого звернення до органів нотаріату України для оформлення спадщини в тому числі в інтересах дитини, сина заявниці та померлого - [PERSON] , також можливості оформлення пенсії по втраті годувальника. Відповідно до п.п. 12 п.3 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» 17.07.2020 № 807-I ліквідовано у Луганській області: Антрацитівський, Біловодський, Білокуракинський, Довжанський, Кремінський, Лутугинський, Марківський, Міловський, Новоайдарський, Новопсковський, Перевальський, Попаснянський, Сватівський, Слов`яносербський, Сорокинський, Станично-Луганський, Старобільський, Троїцький райони. Згідно п.п. 12 п.1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» 17.07.2020 № 807-I утворено Сватівський район (з адміністративним центром у місті Сватово) у складі територій Білокуракинської селищної, Коломийчиської сільської, Красноріченської селищної, Лозно-Олександрівської селищної, Нижньодуванської селищної, Сватівської міської, Троїцької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України; На засіданні 10 квітня 2024 року Комітету Верховної Ради України з питань організації державної влади, місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування було прийнято рішення про перейменування населеного пункту з села Невське на село Балка Журавка, Сватівського району, Луганської області для приведення у відповідність назви населеного пункту до стандартів державної мови та вимогами Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії». Звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті безпосередньо є наслідком тимчасової окупації частини території України. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання. У судове засідання 22 грудня 2025 року заявниця [PERSON] та її представник адвокат Пономаренко В.Г. не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення заяви [PERSON] не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у відсутність її учасників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин та відповідних їм правовідносин. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, у своїх рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території, дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Також, суд враховує, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», а саме: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Відповідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до довідки про смерть №С-00563, виданої відділом запису актів цивільного стану адміністрації муніципального району «Міста Людиново та Людиновського району» Калужскої області, актовий запис №170259400001300279007 від 05 червня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в год. хв., в Російській Федерації, Луганської Народної Республіки, Кремінського району, с. Невське, причиною смерті якого є: гостра масивна крововтрата [NUMBER] , інші уточнені травми із залученням кількох областей тіла T06.8, вибух під час воєнних дій Y36.2 (а.с. 9). Відповідно до п.п. 12 п.3 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» 17.07.2020 № 807-I ліквідовано у Луганській області: Антрацитівський, Біловодський, Білокуракинський, Довжанський, Кремінський, Лутугинський, Марківський, Міловський, Новоайдарський, Новопсковський, Перевальський, Попаснянський, Сватівський, Слов`яносербський, Сорокинський, Станично-Луганський, Старобільський, Троїцький райони. Згідно п.п. 12 п.1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» 17.07.2020 № 807-I утворено Сватівський район (з адміністративним центром у місті Сватово) у складі територій Білокуракинської селищної, Коломийчиської сільської, Красноріченської селищної, Лозно-Олександрівської селищної, Нижньодуванської селищної, Сватівської міської, Троїцької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України; На засіданні 10 квітня 2024 року Комітету Верховної Ради України з питань організації державної влади, місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування було прийнято рішення про перейменування населеного пункту з села Невське на село Балка Журавка, Сватівського району, Луганської області для приведення у відповідність назви населеного пункту до стандартів державної мови та вимогами Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії». З фотографії, доданої до заяви, вбачається місце поховання [PERSON] , та табличка, розташована на хресті з ім`ям померлого і з датою його народження та смерті : 19.12. 1981 - 03.05.2025. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, помер [INFO] в с. Балка Журавка, Красноріченської селищної територіальної громади, Сватівського району, Луганської області, внаслідок: гострої масивної крововтрати [NUMBER] , інших уточнених травм із залученням кількох областей тіла T06.8, вибуху під час воєнних дій Y36.2. Разом з тим, на даний час заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] встановленого зразка, оскільки вищевказаний документ довідки про смерть №С-00563, видане відділом запису актів цивільного стану адміністрації муніципального району «Міста Людиново та Людиновського району» Калужскої області, актовий запис №170259400001300279007 від 05 червня 2025 року, на території України, не визнається та не приймається державними органами, адже відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Отже, видана заявниці довідка про смерть не вважається документом, що має юридичну силу на території України і не може створювати правових наслідків. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне [PERSON] та її сину для отримання свідоцтва про його смерть встановленого законом зразка, в подальшому для оформлення спадщини та можливості оформлення пенсії по втраті годувальника. Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. На підставі викладеного, а також, враховуючи, що встановлення факту смерті можливе лише у судовому порядку, а викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Виходячи з зазначеного та,

Outcome: approved