Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач КП «Черкасиводоканал» ЧМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», КП «Черкасиводоканал» забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, зокрема водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. За адресою: [ADDRESS] зареєстрована споживач - відповідач по справі. За даною адресою відсутній розподільний засіб обліку (квартирний лічильник водопостачання). В будинку встановлено комерційний вузол обліку (загальнобудинковий лічильник). Нарахування здійснюються відповідно до ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.10.2025 утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 15664грн. 02коп. При цьому, як зазначено позивачем, постановою КМУ №85 від 02.02.2022 затверджена форма типових договорів про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є публічним договором приєднання. 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради https://vodokanal-cherkasy.ck.ua/ опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту) та Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласників багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг (ч.5 ст. 13 згаданого Закону). У позовній заяві зазначено, що відповідач зареєстрована за вказаною адресою, а тому є користувачем та відповідає визначенню «індивідуальний споживач». Мешканці будинку не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Позивач вказує, що невиконання відповідачем обов`язків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не лише позивача а й держави, оскільки він не отримує прибутку від діяльності підприємства, втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантованого водопостачання. Крім того, позивач, не отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобов`язань. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо боржника [PERSON] , але ухвалою суду від 07.05.2025 у видачі судового наказу було відмовлено (справа №711/3408/25), а тому позивач звернувся до суду із цим позовом. Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 15664грн. 02коп. та судовий збір у розмірі 3028грн. 00коп. Ухвалою суду від 18.11.2025 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником 18.12.2025 подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Адресована кореспонденція із судовою повісткою повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень ст. 223, п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позов не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, якому повідомлялося у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача. Врахувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що проведено державну реєстрацію Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код - 03357168).. Отже, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 03357168) надає відповідачеві житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату, відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Як вбачається з довідки, наданої Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 13.11.2025, отриманої судом 17.11.2025, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] з 30.01.1987 і дотепер. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач є споживачем наданих позивачем- підприємством, житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Також, встановлено, що у квартирі №54 , в якій проживає відповідач, лічильник водопостачання не встановлений. У будинку [ADDRESS] встановлено та прийнято на абонентський облік комерційний вузол обліку (загальнобудинковий лічильник). З цього моменту нарахування здійснюються, відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, для цілей розподільного обліку визначається кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою. Про кількість осіб письмово повідомляє власник/наймач виконавцю розподілу, при цьому, кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою, не може бути меншою від: зареєстрованих у приміщенні - для житлових приміщень. Як передбачено п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що: у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Відповідно до ч. 4 ст. 10 цього Закону, розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07.06.2018, у редакції, що чинна з 09.06.2018, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення передбачені статтями 23 та 24 цього Закону. Нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які були чинними до 01.05.2022. Відповідно до п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (у редакції чинній на час виниклих правовідносин до 01.05.2022), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги, у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Згідно із п. 29 постанови КМУ №630 (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин), споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача та членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Під час розгляду справи, встановлено, що позивачем надавались послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до помешкання. При цьому, відповідач (мешканці/користувачі квартири) не зверталася до підприємства щодо відключення від холодної та гарячої води і щодо опломбування запірних вентилів у квартирі. Крім того, ніхто не звертався щодо відмови від послуг, зміни місця проживання, кількості осіб, які фактично проживають/зареєстровані за адресою проживання та з претензіями щодо кількості та якості наданих послуг. Крім того, з огляду на дані дослідженого судом розрахунку заборгованості, відповідач з серпня 2020 року по вересень 2025 включно плату за надані позивачем послуги взагалі не сплачувала. За наданим позивачем розрахунком вбачається, що з травня 2020 року по липень 2020 року мали місце певні оплати, але частково, тобто періодично, не в повному обсязі і несвоєчасно. Що стосується договірних відносин між сторонами, то суд прийшов до наступних висновків: як зазначено у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ). Крім того, порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено у статті 13 цього Закону. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст. 10 цього Закону). Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затвердж. постановою КМУ 05.07.2019 № 690 (набрали чинності з 13.08.2019), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Способами, що гарантують доведення інформації до споживача, є оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті виконавця (за наявності), у під`їзді, на дошці оголошень (за наявності), повідомлення в електронному кабінеті Єдиної платформи для споживача (за наявності), в електронній системі обліку розрахунків споживача (за наявності), або повідомлення споживачу за допомогою засобів зв`язку, електрозв`язку (зокрема електронною поштою), номер/адреса яких зазначені споживачем у заяві-приєднанні до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або у розділі "Реквізити і підписи сторін" у всіх інших договорах (абз. 4 п. 11 вказаних Правил). Відповідно до п. 14 Правил, надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України "Про електронну комерцію" (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 33 Правил). Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг (п. 39 Правил). Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укладати договір у порядку і випадках, визначених законом (у тому числі з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку); 2) своєчасно вживати заходів для усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання вузлів обліку послуги відповідно до умов договору та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором (п. 47 Правил). Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг (п. 3 розд. VІ Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Крім того, 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради https://vodokanal-cherkasy.ck.ua/ опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту) та Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласників багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг (ч. 5 ст. 13 згаданого Закону). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а тому є користувачем та відповідає визначенню «індивідуальний споживач». Мешканці будинку не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства та встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що між сторонами існують договірні відносини щодо оплати відповідачами коштів за житлово-комунальні послуги (водопостачання, водовідведення), у тому числі за встановленими тарифами, а тому відповідач повинен сплатити позивачу ту заборгованість, яка виникла станом на 01.10.2025. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Суд звертає увагу, що навіть відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, оскільки він є споживачем наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти-претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. Таких документів споживачем (відповідачем у справі) надано не було. Як і не наведено обставин про те, що вона не користувалася послугами, наданими позивачем, які постачаються централізовано. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц, від 18.05.2020 у справі №176/456/17, постанові ВП ВС від 07.07.2020 у справі №712/8196/20. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідивши розрахунок заборгованості щодо плати за водопостачання, плати за водовідведення, абонентної плати за водопостачання та абонентної плати за водовідведення, що наданий позивачем та досліджений під час розгляду справи, судом встановлено, що за період часу з травня 2020 року по 01.10.2025 у відповідача наявна заборгованість у загальному розмірі 15664грн. 02коп. (особовий рахунок [NUMBER] ). За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач дійсно є надавачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ним були надані відповідні послуги відповідачеві, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, абонентська плата за період з 01.05.2020 по 01.10.2025 у сумі 15664 грн. 02 коп., враховуючи, що вона вносила кошти, як оплату за надані послуги, не у повному обсязі і не своєчасно. Слід зазначити, що відповідач не скористалася правом подати відзив на позов та докази на спростування доводів позивача. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 3082 грн. 00коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 3895 від 11.11.2025 (на суму 2725грн. 20коп.) та на суму 302грн. 80коп., оскільки ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.05.2025 (справа №711/3408/25) відмовлено у видачі судового наказу. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради задоволені у повному обсязі, то до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 3028 грн. 00 коп. (судовий збір). На підставі викладеного та

Outcome: approved