Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду міста Дніпра за підсудністю із Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 серпня 2021 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Під час спільного проживання відповідач належної участі у вихованні та догляді за дитиною не брав, переважно зосереджувався на власних потребах та інтересах. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Досягти домовленості з відповідачем щодо добровільної сплати аліментів не вдалося, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. З урахуванням наведеного, позивачка вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 03 листопада 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, Разом із позовною надавала заяву про розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 10). Відповідач у судові засідання призначені на (26.11.2025; 22.12.2025) не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце їх проведення шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Жодних заяв або клопотань на адресу суду не направив. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи факт неявки в судове засідання, призначене на 22 грудня 2025 року учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 07 серпня 2021 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за актовим записом № 97 (а.с. 9). Малолітня донька [PERSON] проживає разом із матір`ю позивачкою у справі, яка згідно з чинною довідкою перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, донька знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, враховуючи позицію сторін, суд вважає справедливим та об`єктивним стягнення з відповідача у даній справі аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась із позовом 21 серпня 2025 року. Беручи до уваги викладене, та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21 серпня 2025 року, на користь матері [PERSON] , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved