Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

1.Стислий виклад: 1.1. позиції позивача 28 квітня 2025 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі за текстом - АТ «А-БАНК»/позивач), в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, звернулось до Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] /відповідач), предметом якої є: стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101710157589572 від 11.03.2024 у сумі 41 186 грн 13 коп станом на 27.04.2025. В обґрунтування позову АТ «А-БАНК» зазначив, що 11.03.2024 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-БАНК, та уклали кредитний договір АВН0СТ155101710157589572, щодо надання відповідачу кредиту в сумі 100 000,00 грн строком на 12 місяців зі сплатою процентів у сумі 75.00 % щорічно. Станом на 27.04.2025 заборгованість [PERSON] за цим кредитним Договором становить 41 186,13 грн, з яких: 33 133,61 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 526,59 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. 1.1.2. відповідь на відзив 26 травня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшли від представника позивача Каурової Каріни Артурівни, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 19.02.2025, заперечення на відзив. В обґрунтування яких зазначено, що [PERSON] в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.08.2023, підтвердив під розпис факт ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. У подальшому, перебуваючи клієнтом Банку, [PERSON] скористався додатковою послугою Банку - "Швидка готівка". Відповідно до умов даної послуги, відповідач з допомогою сервісу "А24" уклав в електронній формі з Банком додатковий кредитний договір № ABH0CT155101710157589572 від 11 березня 2024 року на суму в розмірі 100 000, 00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75% на рік. Договір (Заява) про надання послуги "Швидка готівка" № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 підписана [PERSON] простим електронним підписом. На підтвердження перерахування [PERSON] кредитних коштів до позову було додано меморіальний ордер зі значенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована Відповідачу, тому доводи Відповідача що таких доказів не надано є безпідставні. У п.8 Заяви Клієнта №ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту. 1.2.відзив та заперечення відповідача 19 травня 2025 року на електронну пошту Індустріального районного суду м. Харкова надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначає, що сама пособі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладання договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки анкета-заява не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору. Крім того, позивачем не надано належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів. Меморіальний ордер № TR.35716159.38478.65455 від 11.03.2024 не може вважатися належним доказом перерахування коштів, оскільки в графі платник вказаний сам відповідач, а в графі отримувач вказаний АТ «А-Банк», окрім цього, відсутні будь-які підписи відповідальних осіб та штампи (печатки) банку. Тобто, надані позивачем документи, не підтверджують отримання відповідачем будь-яких коштів від позивача. Крім цього, нарахування пені у розмірі 3 525,93 грн під час дії воєнного стану є незаконним. При умові визнання судом нарахування пені правомірною, розмір пені має бути пропорційним та обґрунтованим, а реальний розмір пені у сумі 3 525,93 грн за строку 3 місяці прострочки - є надмірним і суперечить принципу справедливості. Разом з відзивом, відповідачем заявлено клопотання, щодо об`єднання в одне провадження цієї справи № 644/3699/25 та справи № 644/3702/25, яка перебуває у провадженні Індустріального районного суду міста Харкова суддя Бугера О.В. за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 2. заяви, клопотання Представник Акціонерного товариства «А-БАНК» Шкапенко Олександр Віталійович, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, разом з позовом 27.04.2025 надав до Індустріального районного суду м. Харкова клопотання, у якому просив провести розгляд справи за відсутності представника АТ «А-БАНК», позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 19.05.2025 на електронну пошту Індустріального районного суду м. Харкова від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить об`єднати в одне провадження справ № 644/3699/25 та № 644/3702/25. 26.05.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова від представника позивача Каурової Каріни Артурівни, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 19.02.2025, надійшли заперечення на відзив. 28 травня 2025 року через канцелярію суду надійшло клопотання від Волкова Валентина Геннадійовича, який діє в інтересах відповідача на підставі довіреності № 449 від 22.05.2025, про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копію нотаріальної довіреності на підтвердження повноважень представника. 09.06.2025 на електронну пошту суду від представника відповідача Волкова Валентина Геннадійовича, який діє в інтересах відповідача на підставі довіреності № 449 від 22.05.2025, надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, що призначено на 18.06.2025 о 10 год 00 хв та усі наступні судові засідання. 24 червня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника АТ «А-Банк» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. 16.07.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника АТ «А-Банк» Каурової Карини Артурівни, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 19.02.2025, про долучення до матеріалів справи доказів отримання кредиту. 17 липня 2025 року на електронну пошту Індустріального районного суду м. Харкова від представника [PERSON] - [PERSON] , надійшли заперечення про прийняття доказів поданих з порушенням процесуального строку. 06.08.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника АТ «А-Банк» Каурової К.А., надійшли заперечення на заперечення [PERSON] на відповідь на відзив позивача, які позивач просить не брати судом до уваги, оскільки вони подані з порушенням вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України. 07 серпня 2025 року на електронну пошту Індустріального районного суду м. Харкова від представника [PERSON] - [PERSON] , надійшли додаткові пояснення по справі. 19.08.2025, 23.09.2025 та 15.12.2025 через систему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м. Харкова надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника АТ «А-Банк» у іншому судовому засіданні. Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило. 3.інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 28.04.2025 справа № 644/3699/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 29.04.2025 судом сформовано засобами «Електронний суд» відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1332030, з якої вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 01.05.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/3699/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 16.06.2025 заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 18.06.2025 визнано явку представника позивача АТ «А-Банк» по справі № 644/3699/25 обов`язковою. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 02.07.2025 заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Представник позивача АТ «А-БАНК» у судове засідання 15.12.2025 не з`явився, вчергове надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю представника АТ «А-Банк» у іншому судовому засіданні. Заразом, зважаючи на вказані вище обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Так, строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (ст. 1 ЦПК, ст. 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16. З огляду на те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, суд, з урахуванням думки представника відповідача, дійшов переконання про можливість здійснення розгляду справи за відсутності представника позивача відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України, яка регламентує, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засідання просив суд залишити без розгляду попередньо надане клопотання про об`єднання в одне провадження цієї справи № 644/3699/25 та справи № 644/3702/25, яка перебуває у провадженні Індустріального районного суду міста Харкова суддя Бугера О.В., а такожпідтримав викладені у відзиві на позов, запереченні на відповідь на відзив та поясненнях аргументи та доводи відповідача [PERSON] , акцентував увагу на тому, що відповідач не отримував крдитні кошти у сумі 100 000,00 грн, що не доведено позивачем, просив суд не брати до уваги надані АТ «А-БАНК», в порушення приписів ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України письмові докази, згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності. Суд дослідивши клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження цієї справи № 644/3699/25 та справи № 644/3702/25, яка перебуває у провадженні Індустріального районного суду міста Харкова суддя Бугера О.В. за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості визначив відмінні вимоги про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, зокрема за № ABH0CT155101715504887318 від 12.05.2024 у справі № 644/3702/25 та № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 у справі № 644/3699/25, що свідчить про відмінні предмети позову, заразом представник відповідача під час судового засідання 14.07.2025 просив суд залишити клопотання про об`єднання зазначених справ без розгляду, що задоволено судом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України). Судом установлено, що 24.08.2023 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» і підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», у якій, шляхом проставляння підпису погодився з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, умовами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розташовані в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банком послуг до його укладання і згодний з його умовам, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банка www.a-bank.com.ua. 24.08.2023 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» з заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та просив відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] у та встановити кредитний ліміт на таких умовах: 1. Вид послуги - відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку 3. Вид кредиту - Кредитний ліміт на поточний рахунок. 4. Тип кредиту - Кредитування рахунку. 5. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. 6. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць. 7. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців. 8. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. 9. У випадку порушення Клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань, до клієнта застосовуються штрафні санкції: 10. Кредит надається Клієнту відповідно до Тарифів, які розміщуються на веб-сайт Банку у розділі «Картки». Судом установлено, що [PERSON] , будучи клієнтом Банку, що не заперечував представник відповідача під час судового розгляду справи, 11.03.2024 звернуся до АТ «А-Банк» з заявою про надання йому кредиту за Послугою «Швидка готівка» № ABH0CT155101710157589572 на таких умовах: 1. Вид кредиту - Послуга «Швидка готівка». 2. Тип кредиту - Кредит строковий. 3. Мета отримання кредиту - Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг. 4. Сума кредиту - 100 000 грн. 5. Строк кредиту - 12 місяців з 11.03.2024 по 10.03.2025 включно. 6. Процентна ставка (фіксована) - 75 % на рік. 7. Розмір щомісячного платежу - 12 170,5 грн. 8. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155121092314 . 9. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 146 046,03 грн. 11. У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Суд бере до уваги, що у мови кредитування зазначені в Заяві про надання послуги «Швидка готівка» тотожні умовам, які зазначені у паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» від 11.03.2024. Пункт 17. Умов кредитного договору зазначає, що Клієнт підтверджує та погоджується, що: - до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.a bank.com.ua , в повному об`ємі у відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; - зміни до Договору, в т.ч. щодо розміру комісій, тарифів, загальних витрат та вартості супровідних послуг, можуть бути внесені за згодою Сторін в порядку та на умовах, визначених у Договорі. Підтверджую свою згоду з тим, що інформування мене про зміни умов Договору, в тому числі про тарифи на послуги, що надаються та які можуть бути змінені Банком за Договором, Банк має здійснювати шляхом розміщення нових умов на сайті Банку та шляхом надсилання мені повідомлень через дистанційні канали обслуговування (мобільний застосунок, e-mail, месенджери та т.п.). Погоджуюсь з тим, що маю право, у разі не згоди з запропонованими змінами, розірвати договір до дати, з якої застосовуватимуться зазначені зміни, без будь-якої плати за його розірвання. При цьому, в останній день дії Договору Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його використання, повністю виконати інші зобов`язання за Договором. У разі неповідомлення Клієнтом Банку про розірвання Договору шляхом вчинення дії щодо повного погашення заборгованості за Договором до дати, з якої застосовуватимуться такі зміни, ці зміни є погодженими Клієнтом; - надаю право та доручаю АТ «А-БАНК» здійснювати дебетовий переказ коштів з усіх моїх рахунків, відкритих в АТ «А-БАНК», без додаткових моїх розпоряджень, для погашення будь-яких інших моїх грошових зобов`язань перед АТ «А-БАНК», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між мною та банком. Цим дорученням на договірне списання надаю згоду Банку для здійснення кожної платіжної операції, що буде виконана в процесі виконання доручення; - ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; - погоджуюсь отримати примірник договору шляхом його надсилання на мою електронну скриньку, а у разі відсутності такої скриньки, отримати у SMS-повідомленні у вигляді гіперпосилання для самостійного завантаження або для повторного отримання примірника звернутись до Банку через дистанційні канали обслуговування. Ця Заява, у вигляді паперового документа, - підписується Клієнтом власноручним підписом, а у вигляді електронного документа - підписується Клієнтом цифровим власноручним підписом або простим/удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 чи в інших каналах дистанційного обслуговування. [PERSON] підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» кваліфікованим електронним підписом за допомогою відкритого ключа 03594fe60b0b04e2e7f5460d03c6e9322fefd092 e1486032b52438a6b92260ec22, на підтвердження зазначеного позивачем надано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Кредитні кошти у сумі 100 000,00 грн були перераховані відповідачу 11.03.2024 на рахунок [NUMBER] , на підтвердження зазначеного позивачем надано меморіальний ордер №TR.35716159.38478.65455, згідно якого у графі «Призначення платежу» зазначено - видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 та меморіальним ордером № TR.35716159.38479.65455. На підтвердження розрахунку заборгованості, позивачем разом з позовною заявою надано виписку по кредиту АТ «Акцент-банк» від 27.04.2025, зі змісту якої вбачається: клієнт [PERSON] інформація по кредиту № ABH0CT155101710157589572, період: 11.03.2024 - 26.04.2025, заборгованість (станом на 26.04.2025) становить 41 186,13 грн. Крім цього, судом установлено, що додатково на підтвердження заборгованості позивачем надано виписку по картці [NUMBER] , яка зазначена у п. 8 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101710157589572, як платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком, судом установлено, що заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 27.04.2025 становить 41 186 грн 13 коп, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 33 133 грн 61 коп, заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості 4 526 грн 59 коп та 3 525 грн 13 коп - заборгованість за пенею. Крім цього, судом установлено, що відповідачем вносилися кошти на погашення кредиту. Зі змісту виписки по кредиту [PERSON] за період з 11.03.2024 - 26.04.2025 по рахунку за кредитом № ABH0CT155101710157589572 вбачається, що [PERSON] отримав та використовував кредитні кошти. З урахуванням викладеного, позивач, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , станом на 27.04.2025, який має заборгованість у сумі 41 186 грн 13 коп, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 33 133 грн 61 коп, заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості 4 526 грн 59 коп та 3 525 грн 13 коп - заборгованість за пенею, звернувся за захистом до суду, оскільки вважає, що виконав свої зобов`язання належним чином, а відповідач ні. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII тощо. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Сторони відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»). За приписами п.6-1 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто нарахування пені в розмірі 1466,12 грн. під час дії воєнного стану є незаконними. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України). 6.Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову задоволення позову з таких підстав. Суд бере до уваги, що 24 серпня 2023 року [PERSON] заповнив та підписав Анкету-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в Акціонерному Товаристві «А-Банк». У вказаній анкеті-заяві [PERSON] зазначив свої персональні дані, такі як прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, індивідуальний податковий номер, дані свого паспорта, адресу місця проживання та реєстрації, номер мобільного телефону, сімейний та соціальний статус. Своїм підписом, де зазначив «засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом: 03594fe60b0b04e2e7f5460d03c6e9322fefd092e1486032b52438a6b92260ec22, яка буде використовуватися мною для вчинення правочиниів та платіжних операцій, визнв, що УЕП є аналогом власноручного підпису, і в анкеті-заяві відповідач погодився з тим, що ця заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та зобов`язалась виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг». У той же день відповідачем було підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, про що свідчить власноруч складений підпис відповідача і в анкеті-заяві, і заяві про встановлення кредитного ліміту, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, який в свою чергу підтвердив дійсність факту належності [PERSON] до клієнтів позивача, що в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки зазначені обставини визнаються учасниками справи, тому не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Окрім цього, суд бере до уваги, що 11.03.2024 відповідачем укладено кредитний договір № ABH0CT155101710157589572, шляхом підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» електронним підписом за допомогою відкритого ключа 03594fe60b0b04e2e7f5460d03c6e9322fefd092 e1486032b52438a6b92260ec22, заразом суд відхиляє доводи представника відповідача, що [PERSON] не підписував зазначену вище заяву від 11.03.2024, оскільки позивачем на підтвердження факту підписання надано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, а відповідачем не зазначено жодного аргументу та не надано доказу на спростування цих обставин, що свідчить про необгрунтованість заперечень відповідача щодо зазначеного факту установленого судом. З урахуванням зазначеного, суд враховує, що відповідно до Договору передбачені основні умови кредитування, де вказано: вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг, сума кредиту 100 000 гривень 00 копійок, строк кредиту 12 місяців з 11 березня 2024 року по 10 березня 2025 року включно; процентна ставка (фіксована) 75 % на рік. У пунктах 9 та 10 Заяви вказано, що платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155121092314; погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до пункту 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101710157589572 у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Кредит надається клієнту у відповідності до Тарифів, які розміщуються на веб-сайт Банку у розділі: Кредити Швидка готівка (пункт 13 Заяви). Так, судом враховано, що підписанням вказаної Заяви, що вбачається з положень пункту 17 Заяви [PERSON] підтвердив та погодив, зокрема, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг Акціонерного Товариства «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a bank.com.ua , в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; надав право та доручив Акціонерному Товариству «Акцент-Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у Акціонерному Товаристві «Акцент-Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед Акціонерним Товариством «Акцент-Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Цим дорученням на договірне списання надала згоду банку для здійснення кожної платіжної операції, що буде виконана в процесі виконання доручення. Підтвердив, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; Погодився отримати примірник договору шляхом його надсилання на його електронну скриньку, а у разі відсутності такої скриньки, отримати у SMS-повідомленні у вигляді гіперпосилання для самостійного завантаження або для повторного отримання примірника звернутись до банку через дистанційні канали обслуговування. Суд, також, бере до уваги, що додатком до укладеного кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачем 11 березня 2024 року за допомогою відкритого ключа 03594fe60b0b04e2e7f5460d03c6e9322fefd092e1486032b52438a6b92260ec22 та передбачає дати та суми платежів за розрахунковий період, проценти за користування кредитом та реальну річну процентну ставку та зальну вартість кредиту, на підтвердження підписання якої позивачем надано попередньо досліджений протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, дійсність якого не спростована відповідачем. Також, 11 березня 2024 року [PERSON] за допомогою відкритого ключа 03594fe60b0b04e2e7f5460d03c6e9322fefd092e1486032b52438a6b92260ec22 підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», підтвердженням підписання якого є наданий протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, дійсність якого не спростована відповідачем. Так, суд бере до уваги, що в Паспорті споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, де вказано: сума/ліміт кредиту 100 000,00 гривень, тип кредиту беззалоговий; строк кредитування 12 місяців; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту Шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; процентна ставка 75 % річних; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 46046,03 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 146046,03гривень; реальна річна процентна ставка 109,00 % річних; розмір щомісячного платежу 12 170,50 гривень; кількість щомісячних платежів 20; в разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка»; пеня у розмірі 0,07 % (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочки, але пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Суд ставиться критично до доводів представника відповідача щодо надання позивачем виписки по картці [PERSON] з пропущенням процесуального строку, передбаченого ч. 2 ст. 83 ЦПК України, що не може бути прийнятий судом, а також ставиться критично до доводів представника позивача щодо порушення процесуального порядку направлення відзиву позивачу, оскільки ч. 1 ст. 49 ЦПК України передбачає, що сторони користуються рівними процесуальними правами, тож суд дійшов переконання, що застосовуючи процесуальні норми, під якими розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства. потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правому висновку висвітленому у постанові Верховного Суду від 29вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, Суд враховує під час розгляду цієї справи зазначений висновок Верховного Суду у вказаній вище постанові, в якому окрім іншого зазначегл, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тож, враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року). При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті та виконуватись завдання та основні засади цивільного судочинства, які передбачають справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи з наведеного, зважаючи на зазначені порушення представником позивача та відповідача, суд дійшов переконання про можливість прийняття вказаних документів позивачем, зокрема: виписки по рахунку [PERSON] , яка помилково не була долучена до відповіді на відзив, але додавалась до позову, та відзиву [PERSON] , що не містить доказів направлення його позивачу, оскільки строки порушення надання цих документів не є надмірними, а порушення порядку незначними. Заразом, з урахуванням зазначеного вище, суд не бере до уваги наданий позивачем меморіальний ордер № TR.35716159.38479.65455 від 11 березня 2024 року, оскільки позивач не посилався на зазначений документ у позовній заяві, обгрунтовуючи свою правову позицію, та не залучив зазначений доказ в межах строків визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України, крім цього на підтвердження факту перерахування кредитних коштів у сумі 100 000 гривен 00 копійок, [PERSON] , банком попередньо з позовом долученого меморіальний ордер № TR.35716159.38478.65455 від 11 березня 2024 року, в якому зазначено: «Видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101710157589572 від 11/03/2024» в графі призначення платежу. Суд бере до уваги наданий позивачем АТ «А-Банк» розрахунок заборгованості за договором № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 станом на 26.04.2025 року, з якого судом установлено, що заборгованість відповідача становить 41 186 грн 13 коп, з яких: 33 133 грн 61 коп - заборгованість за кредитом, 4 526 грн 59 коп - заборгованості по відсоткам, 3 525 грн 93 коп - заборгованість за пенею, що не спростовані відповідачем, і суду не надано будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, суд бере до уваги, що нарахування 4 526 грн 59 коп заборгованості по відсоткам, здійснено у відповідності до вищезазначених умов кредитного договору та в межах строку дії кредитного договору, що не суперечить положенням п.6-1 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», оскільки вимоги банку в цьому випадку стосуються стягнення з відповідача як позичальника безпосередньо наданих кредитних коштів та процентів за користування цими коштами, а не як штрафні санкції за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит. Окрім цього, судом враховано, що на підтвердження заборгованості, позивачем разом з позовною заявою, окрім меморіального ордеру № TR.35716159.38478.65455 від 11 березня 2024 року, надано виписку по кредиту АТ «Акцент-банк» від 27.04.2025 та виписку по картковому рахунку [PERSON] , з яких вбачається, що клієнт [PERSON] інформація по кредиту № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024, за період: 11.03.2024 - 26.04.2025, заборгованість (станом на 26.04.2025) становить 41 186,13 грн, отримав на відкритий йому банківський рахунок за банківською карткою [NUMBER] кредитні кошти, оскільки наявні операції по рахунку відповідача, а саме: перерахування коштів на інші картки, придбання товарів та послуг тощо. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором Виписка з особового карткового рахунку відповідача свідчить, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, відповідач активно користувався кредитними коштами. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Отже, надана позивачем виписка по кредиту з банківського рахунку відповідача є належним доказом отримання ним коштів, оскільки відображає рух коштів та доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту. Заразом, суд враховує доводи представника відповідача щодо неправомірного нарахування позивачем штрафних санкцій (пені) всупереч п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», оскільки дійсно неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), отже з урахуванням наведеного, враховуючи, що будь-яких змін до цих положень наразі не внесено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у сумі 3 525 грн 93 коп не підлягають задоволенню, в іншій частині щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 33 133 (тридцять три тисячі сто тридцять три)грн 61 коп та 4 526 (чотири тисячі п`ятсот двадцять шість) грн 59 коп заборгованість за процентами підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалюючи судове рішення, суд керується ст. 265 ЦПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов переконання про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 7. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами п. 3 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40,00 грн. Враховуючи, що задоволено вимогу позивача частково, зокрема первісну вимогу заявлено в сумі стягнення 41 186,13 грн, що становить 100 %, задоволено у сумі 37 660,20 грн, що становить 91,43 %, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів розміру судового збору, у сумі 2 214,80 грн: 41 186,13 грн=100%, 37 660,20 грн=91,43%, відповідно 2 422,40 х 91,43% = 2 214,80 грн, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідачем не надано суду доказів, що він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 214,80 грн.

Outcome: partial