Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

11 грудня 2025 року представник відповідача адвокат Цимбал В.І. звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у такому не вирішено питання про судові витрати, які понесла відповідачка [PERSON] при розгляді справи, та які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4800,00 грн. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача вищезазначені судові витрати. Представник позивача директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» Хлопкова М.С. через систему «Електронний суд» подала надала заяву, в якій посилаючись на неспівмірність просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення правничої допомоги. В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялись. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 09.12.2025 року було закрито провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Юніт капітал» до [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Адвокатом Цимбал В.І. надано докази понесених витрат відповідачкою на правничу допомогу, а саме: Договір про надання правничої (юридичної) допомоги від 29.10.2025 року; розрахунок розміру винагороди (гонорару), копію платіжної інструкції Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № 1.383809447.1 від 03.11.2025 р. про перерахування адвокату Цимбалу В.І. гонорару у розмірі 4800,00 грн. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться надані до суду: оригінал Ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, сторони повинні виходити з того, що їх витрати на правову допомогу є адекватними та такими, що відповідають вказаній категорії справ. Недопустимим є намагання сторін збагатитися за рахунок іншої сторони використовуючи інститут оплати витрат на правову допомогу. Судом встановлено, що представником відповідача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої (юридичної) допомоги від 29.10.2025 року; розрахунок розміру винагороди (гонорару), копію платіжної інструкції Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № 1.383809447.1 від 03.11.2025 р. про перерахування адвокату Цимбалу В.І. гонорару у розмірі 4800,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), значенням справи для відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, а також те, що провадження по справі закрито, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу..

Outcome: approved