Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

В квітні 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся. Перед смертю перебуваючи в стані старечої деменції та не усвідомлюючи значення своїх дій, уклала договір дарування на користь свого сина [PERSON] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2018 року (справа № 372/830/17, провадження № 2-78/18) даний договір дарування було визнано недійсним. Після набранням законної сили рішення від 30.01.2018 року, третя Київська державна нотаріальна контора звернулась до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Мельник М.В. з вимогою передати документи, необхідні для включення майна до спадкової маси. Однак, нотаріус ігнорує цю вимогу, а тому позивачка у позовній заяві просила суд: зобов`язати приватного нотаріуса Мельник Марину Володимирівну передати їй правовстановлюючі документи на земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3223184201:03:002:0016), що належали [PERSON] , для включення до спадкової справи; зобов`язати відповідача не чинити перешкод у процесі оформлення спадщини; стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою у зв`язку з поданням цього позову. 13 травня 2025 року ухвалою суду було залишено позовну заяву для усунення вказаних недоліків. 16 травня 2025 року від позивача на виконання вимог ухвали Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2025 року до суду через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява про усунення недоліків. 19 травня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 02 червня 2025 року на адресу Обухівського районного суду Київської області надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивачка просить: - зобов`язати приватного нотаріуса Мельник Марину Володимирівну передати всі наявні у неї правовстановлюючі документи, що стосуються майна, яке належало на праві приватної власності померлій [PERSON] (дата смерті - [INFO] ), до: 14-ї Київської державної нотаріальної контори, адреса: просп. Європейського Союзу, 33, м. Київ, 04108. Нотаріус: Мітрохіна Вікторія Євгенівна Тел.: [NUMBER] . Спосіб передачі: через АТ «Укрпошта» рекомендованим листом із описом вкладення та повідомленням про вручення, відповідно до п. 2.9 Інструкції та ст. 65 ЗУ «Про нотаріат». Перелік майна, щодо якого мають бути передані документи: житловий будинок і земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ; Земельна ділянка 0,3184 га, кадастровий номер: 3223184201:03:002:0017; земельна ділянка 0,25 га, кадастровий номер: 3223184201:03:002:0016. - визнати, що така передача документів є необхідною дією в інтересах позивача та третіх осіб - спадкоємців першої черги ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) - для реалізації їх права на спадкування, передбаченого ст. 1216 та 1261 ЦК України. - зобов`язати відповідача утриматись від будь-яких дій, що перешкоджають подальшому оформленню спадщини в інтересах усіх спадкоємців, відповідно до чинного законодавства та майбутніх свідоцтв про право на спадщину. - визнати неправомірною відмову нотаріуса Мельник М.В., у виконанні офіційного запиту нотаріуса Мітрохіної В.Є. (14-та ДНК м. Києва) щодо передачі документів, отриманого після вступу в силу судового рішення, яким договір дарування визнано недійсним (справа № 372/830/17, рішення від 30.01.2018). - зобов?язати нотаріуса Мельник М.В. передати документи у строк, встановлений судом, з метою забезпечення безперешкодного провадження у спадковій справі № 151/2014, відкритій у 14-й нотаріальній конторі м. Києва (витяг з реєстру - додаток 1). - стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем у зв?язку з поданням позову та уточненням позовних вимог, згідно зі ст. 141 ЦПК України. Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачка приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала та просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи адвокат Каращук В.Г. та третя особа [PERSON] щодо позовних вимог заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що 07 квітня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 08 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори дарування: земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 3223184201:03:002:0016), розташована за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку загальною площею 62, 7 кв. м., житлова площа 22, 5 м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,3184 га (кадастровий номер 23184201:03:002:0017), розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства. Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2018 року позов [PERSON] задоволено - визнано недійсними договір дарування земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер 3223184201:03:002:0016), що розташована за адресою: земельна ділянка [ADDRESS] , укладений 08 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М. В.; договір дарування житлового будинку загальною площею 62,7 кв. м, житловою - 22, 5 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 08 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М. В.; договір дарування земельної ділянки площею 0,3184 га (кадастровий номер 3223184201:03:002:0017), що розташована за адресою: земельна ділянка [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, укладений 08 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М. В. Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 13.05.2019 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12.06.2018 року залишено без змін. 07.03.2020 року Третьою Київською державною нотаріальної контори було направлено запит вих. № 387/02-14 до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М.В. з метою передання документів, що підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3223184201:03:002:0016, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, кадастровий номер 3223184201:03:002:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок номер [ADDRESS] . За твердженням позивачки, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М.В. не виконує вимогу про передачу документів, що підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3223184201:03:002:0016, що розташована за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, кадастровий номер 3223184201:03:002:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок номер [ADDRESS] . Аналізуючи правовідносини, що склалися, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, вказана позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. За правовими висновками, викладеними у постанові КЦС ВС від 19.01.2021 року (справа № 227/5540/18) визначено, що нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між учасниками нотаріальної дії). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних цій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд дійшов висновку про відмову у позові до такого відповідача, що узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). За таких обставин, враховуючи, що приватний нотаріус не є належним відповідачем у даній категорії справ, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed