Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] ), Державного реєстратора Димерської селищної ради Київської області (далі відповідач-2), Обухівської міської ради Київської області (далі відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Садівницьке товариство «Лісова Поляна» (далі третя особа, СТ «Лісова поляна»), в якому просить: скасувати рішення Обухівської міської ради Київської області, серія та номер 1283/6-59-VIII, видане 27.06.2024 року, про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність [PERSON] ; скасувати рішення (запис) державного реєстратора Димерської селищної ради Київської області Глоби Андрія Павловича (далі Державний реєстратор Глоба А.П.) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на садовий будинок загальною площею 56,8 кв.м, індексний номер: 70927875, від 27.12.2023 року на ім`я [PERSON] ; скасувати рішення (запис) державного реєстратора Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Виговської Уляни Дмитрівни (далі Державний реєстратор Виговська У.Д.) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, індексний номер: 74241867, від 23.07.2024 року на ім`я [PERSON] ; визнати за позивачем право на завершення приватизації, проведення державної реєстрації прав та видачу на ім`я позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,08 га в порядку спадкування за законом, цільове призначення для ведення садівництва, яка розташована на території СТ «Лісова поляна» Обухівського району Київської області; визнати за позивачем право на завершення оформлення правовстановлюючих документів на ім`я позивача на закінчений будівництвом садовий будинок загальною площею 56,8 кв.м в порядку спадкування за законом, який розташований на території СТ «Лісова поляна» Обухівського району Київської області; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є рідною сестрою [PERSON] (далі [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.1963 року, копією свідоцтва про народження її брата серії [NUMBER] від 08.01.1953 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 19.11.1983 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина; заповіт він не складав. 15.02.2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Донченко Вікторії Юріївни (далі Приватний нотаріус Донченко В.Ю.) із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2023 року у справі № 372/1055/23 встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з березня 2010 року по 25.12.2022 року. 06.07.2023 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Донченко В.Ю., подавши вказане рішення суду, на що нотаріус повідомила, що в силу вимог ст. 1262 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), [PERSON] відноситься до четвертої черги спадкоємців, а не до першої як інший з подружжя, який його пережив. [PERSON] відноситься до другої черги спадкоємців як сестра. Згідно з довідкою Приватного нотаріуса Донченко В.Ю. від 24.07.2023 року № 140/02-14 відкрита спадкова справа № 6/2023 до майна померлого [PERSON] . Станом на 24.07.2023 року [PERSON] є дійсно спадкоємцем другої черги (сестра померлого) після смерті [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2023 року у справі № 372/3193/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2025 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом відмовлено повністю. Позивач зазначає, що [PERSON] 16.12.2023 року безпідставно отримала довідку від Обслуговуючого кооперативу «СТ Лісова поляна» про начебто сплату нею, членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, однак такий внесок сплатили померлі: [PERSON] та [PERSON] (пожружжя). Також, [PERSON] , замовила та оплатила технічний паспорт серії [NUMBER] , виданий 26.12.2023 року на садовий будинок брата позивача за адресою: [ADDRESS] , та зареєструвала за собою у державного реєстратора Димерської селищної ради Київської області право власності на закінчений будівництвом садовий будинок. Однак, [PERSON] ніколи не була членом СТ «Лісова поляна» до моменту смерті [PERSON] , не будувала садовий будинок, не утримувала його, не вносила пайові внески, а земельна ділянка під садовим будинком була безпідставно оформлена на її ім`я в порядку безоплатної приватизації на підставі ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України), із внесенням до офіційних правовстановлюючих документів недостовірної інформації, однак фактично і юридично нерухоме майно має статус спадкового, спадкоємцем якого є [PERSON] 26.09.1983 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань СТ «Лісова поляна». Померла [PERSON] орієнтовно у 1985 році подала заяву до СТ «Лісова поляна» та стала офіційно членом садівницького товариства, однак не повідомила товариство, що вона не є спадкоємцем, а спадкоємцем є інша особа. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, спільно побудували та були фактичними власниками садового будинку, розташованого в СТ «Лісова поляна», який закінчили орієнтовно у 1990 році, тому це майно має статус спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», чинного на момент введення в експлуатацію садового будинку та отримання права власності, член дачного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за дачу, набуває право власності на це майно. [INFO] дружина [PERSON] [PERSON] померла, тому вказане майно на момент смерті було спільним майном подружжя. У разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника, права, які не зареєстровані, входять до складу спадщини. Якщо спадкодавець завершив будівництво, але не оформив належним чином документи на нерухоме майно, спадкоємці можуть здійснити право на спадкування в судовому порядку. Будівництво спадкодавцем будинку після набрання чинності ЦК України, але його не завершення, не введення в експлуатацію, неотримання документів за життя не позбавляє спадкоємців права на спадкування такого майна. До 05.08.1992 року Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. При розгляді справи судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності спадкодавця на садовий будинок. Проте, до самочинного будівництва не належать садові, дачні будинки, побудовані до 05.08.1992 року. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Листом Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 11.04.2025 року № 1252 надано представнику позивача копію рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ «Про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0800 га для колективного садівництва за адресою: с/т «Лісова Поляна» діл. 2 Обухівська територіальна громада Обухівського району Київської області». На підставі цього рішення Державний реєстратор Виговська У.Д. зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Згідно з довідкою Приватного нотаріуса Донченко В.Ю. від 20.03.2025 року № 60/02-14 станом на 20.03.2025 року [PERSON] дійсно є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на зазначені обставини, позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.06.2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державного реєстратора Димерської селищної ради Київської області, Обухівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - СТ «Лісова Поляна», про скасування рішення Обухівської міської ради, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання права на завершення оформлення права власності на спадкове майно та призначено у справі підготовче судове засідання на 05.08.2025 року. 09.07.2025 року до суду надійшов відзив відповідача-3 на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ. Відзив обґрунтований тим, що Обухівська міська рада заперечує проти доводів позивача у частині визнання незаконним та скасування рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ, викладених у позові, оскільки [PERSON] надала разом із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки до Обухівської міської ради правовстановлюючі документи на нерухоме майно, розміщене на спірній земельній ділянці, тому правові підстави для відмови їй у затвердженні документації були відсутні. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці, до позивача, він автоматично набуває право власності і на зазначену земельну ділянку на підставі ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України. 29.09.2025 року до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, у якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що на початку 2001 року [PERSON] познайомилась з [PERSON] та почала проживати з ним у м. Києві. З березня 2010 року вони проживали спільно однією сім`єю як чоловік і жінка, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2023 року у справі № 372/1055/23. Матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Донченко В.Ю. з приводу отримання свідоцтва про спадщину та отримала відмову у видачі такого свідоцтва, отже, дії позивача суперечать вимогам ст. 1297 ЦК України, що є підставою для відмови в позові у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача. У випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку із смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. Однак [PERSON] за життя процедуру приватизації не розпочинав, тому позивачем невірно обрано спосіб захисту. Позивачем не надано доказів, що [PERSON] має будь-яке відношення до будинку та земельної ділянки, оскільки вона ніколи йому не належала, та її межі були сформовані після його смерті у 2024 році. Позивач не надала доказів законного будівництва майна спадкодавцем, проте довідка СТ «Лісова поляна» від 16.12.2023 року свідчить, що спірний садовий будинок побудований господарським способом відповідачем за власні кошти. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 27.11.2025 року. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача-1 у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача -3 у судовому засіданні надала пояснення та поклалась на розсуд суду щодо вирішення даного спору. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.09.1963 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 08.01.1953 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 19.11.1983 року. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 23.02.2023 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 28.12.2022 року складено відповідний актовий запис № 827. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2023 року у справі № 372/1055/23 встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з березня 2010 року по 25.12.2022 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2023 року у справі № 372/3193/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2025 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом відмовлено повністю. Відповідно до копії Довідки Голови правління Обслуговуючого кооперативу «СТ «Лісова Поляна» Бабенко Т.І. від 16.12.2023 року [PERSON] є членом СТ «Лісова Поляна» та є власником садового будинку під № 2 на території села Таценки Обухівського району Київської області. Вступний внесок сплачений у повному обсязі. Садовий будинок [ADDRESS] побудований господарським способом за власні кошти у 1990 році. Відомості щодо арешту чи заборон відчуження об`єкта відсутні. Згідно з копією Довідки про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «Армовірбуд» від 21.12.2023 року № 1742 садовий будинок [ADDRESS] , який збудований господарським способом до 05.08.1992 року, згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773, до категорії самочинного будівництва не належить і не потребує прийняття в експлуатацію. На замовлення [PERSON] 21.12.2023 року ТОВ «Армовірбуд» виготовлено Технічний паспорт на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу: ТІ01:2668-2537-2126-5275, редакція № 2) рік завершення будівництва цього садового будинку: 1990. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2025 року № 418287724 [PERSON] є власником садового будинку загальною площею 56,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 22.12.2023 року Державним реєстратором Глоба А.П.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70927875 від 27.12.2023 року. Документи, подані для державної реєстрації: довідка про оплату членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, серія та номер: б/н, виданий 16.12.2023 року, видавник: Обслуговуючий кооператив «СТ «Лісова Поляна»; документ, отриманий на запит державного реєстратора прав на нерухоме майно, серія та номер: 1742, виданий 21.12.2023 року; видавник: ТОВ «Армовірбуд»; технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 26.12.2023 року; видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ. Рішенням Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ «Про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0800 га для колективного садівництва за адресою: с/т «Лісова Поляна», діл. 2 Обухівська територіальна громада Обухівського району Київської області» затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0800 га, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, для колективного садівництва за адресою: с/т «Лісова Поляна», діл 2, Обухівська територіальна громада Обухівського району Київської області, та передано [PERSON] у приватну власність вказану земельну ділянку. Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2025 року № 418287492 [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, площею 0,0800 га. Право власності зареєстровано 19.07.2024 року Державним реєстратором Виговською У.Д.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74241867 від 23.07.2024 року. Згідно з копією довідки Приватного нотаріуса Донченко В.Ю. від 20.03.2025 року № 60/02-14 15.02.2023 року нею відкрита спадкова справа № 6/2023 до майна померлого [PERSON] . Станом на 20.03.2025 року [PERSON] є дійсно єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2025 року Приватним нотаріусом Донченко В.Ю. посвідчено, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра, [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частки у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору обміну квартири. Спадкова справа № 6/2023, зареєстровано в реєстрі за № 807. Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.04.2025 року № 80782763 [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , спадкодавцем якої є [PERSON] . Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав від 09.04.2025 року № 421941110 [PERSON] є власником 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2025 року Приватним нотаріусом Донченко В.Ю. посвідчено, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра, [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: вкладів у сумі: 2 729,20 грн.; 135 309,01 грн.; 8 760,86 грн; 104,68 грн.; 44,13 грн. За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить: скасувати рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ, яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181; скасувати рішення (запис) Державного реєстратора Глоби А.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на садовий будинок, індексний номер: 70927875, від 27.12.2023 року на ім`я [PERSON] ; скасувати рішення (запис) Державного реєстратора Виговської У.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку, індексний номер: 74241867, від 23.07.2024 року на ім`я [PERSON] ; визнати за позивачем право на завершення приватизації, проведення державної реєстрації прав та видачу на ім`я позивача правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом; визнати за позивачем право на завершення оформлення правовстановлюючих документів на ім`я позивача на закінчений будівництвом садовий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що: позивач є рідною сестрою та єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який у 1990 році побудував спірний садовий будинок, що розташований на спірній земельній ділянці, проте [PERSON] 16.12.2023 року безпідставно отримала довідку від СТ «Лісова поляна» про начебто сплату нею, членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, однак такий внесок сплатили померлі: [PERSON] та [PERSON] (пожружжя); [PERSON] замовила технічний паспорт на цей садовий будинок та зареєструвала за собою право власності на нього, хоча ніколи не була членом СТ «Лісова поляна» до моменту смерті [PERSON] , не будувала садовий будинок, не утримувала його, не вносила пайові внески а також безпідставно оформила право власності на своє ім`я на вказану земельну ділянку, однак фактично і юридично нерухоме майно має статус спадкового, спадкоємцем якого є [PERSON] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Так, позивач вважає, що порушення її прав полягає у незаконному оформленні права власності [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, які, на думку позивача, мають статус спадкового майна після смерті її брата [PERSON] , спадкоємцем другої черги за законом майна якого є позивач. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 цього Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). У позові позивач зазначає, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності спадкодавця на садовий будинок. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2023 року Приватним нотаріусом Донченко В.Ю. відкрита спадкова справа № 6/2023 до майна померлого [PERSON] ; станом на 20.03.2025 року [PERSON] є дійсно єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] (копія довідки Приватного нотаріуса Донченко В.Ю. від 20.03.2025 року № 60/02-14); [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , що складається з 1/2 частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] та вкладів у сумі: 2 729,20 грн.; 135 309,01 грн.; 8 760,86 грн; 104,68 грн.; 44,13 грн. (копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.04.2025 року; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.04.2025 року № 80782763). Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження її доводів, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності спадкодавця на садовий будинок. У матеріалах справи відсутні докази, що спірне майно входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , позивачем не надано жодних належних, достатніх та достовірних доказів, що [PERSON] був членом СТ «Лісова Поляна» та сплатив частково або повністю пайові внески, та що фактично і юридично нерухоме майно має статус спадкового, як позивач зазначає у позові. Позивачем також не надано доказів на підтвердження її доводів, що [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, спільно побудували та були фактичними власниками спірного садового будинку, та що це майно має статус спільної сумісної власності подружжя. Не доведено позивачем жодними доказами, що [PERSON] на час смерті мав права та обов`язки забудовника на спірний садовий будинок, що він завершив будівництво, але не оформив належним чином документи на нерухоме майно. Матеріали справи не містять належних та достовірних доказів, що спірна земельна ділянка, на якій розташований спірний садовий будинок, була у встановленому законом порядку виділена [PERSON] та перебувала у його власності чи користуванні. За положеннями ч. 2 ст. 76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються, у тому числі, показаннями свідків. Так, згідно з протоколом судового засідання від 18.12.2025 року № 5647776 Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який показав: «У 85-86 році почали будувати будинок. Допомагав робити фундамент. Чоловік [PERSON] теж допомагав». « [PERSON] коли почав будувати будинок, жив з [PERSON] , з першою дружиною». «Не відповідає дійсності, що будинок побудований у 2020 році». Коли [PERSON] почав проживати з [PERSON] точно не пам`ятає. « [PERSON] його третя цивільна дружина. Друга цивільна дружина померла». « [PERSON] не могла будувати будинок. Часто зустрічався з [PERSON] . Той брав кредити і будував». «Земельна ділянка була на першій жінці, на [PERSON] була земельна ділянка. Вона отримала ділянку і десь через пів року почали будувати будинок». Точно не скаже, коли побудованим був будинок. «Десь 86-87 рік коробка була готова, поштукатурена. [PERSON] бувало там залишався ночувати». « [PERSON] давав кошти на будівництво будинку». « [PERSON] з першою дружиною побудував будинок». «Десь три роки назад помер [PERSON] ». «Періодично допомагав будувати будинок. Працював майстром: виписував кран, виписував машину, щоб привезла кирпичі. Допомагав кришу робити. Півтора-два роки допомагав». « [PERSON] з часом другий поверх». «З [PERSON] товаришував. Останній раз бачив за два тижні до його смерті». Що [PERSON] почав проживати з [PERSON] знає. Коли точно не знає, чи 2005 чи 2007 рік, можливо пізніше. «Зустрічався з [PERSON] і на вулиці і в квартирі, і там на дачі був. Володя почав добудовувати будинок». Знає, що [PERSON] збирав гроші, щоб добудовувати далі будинок. «Дурманов баню, літню кухню побудував десь у 2020 роки. Проживав вже з [PERSON] ». Чи оформлював документи на будинок не знає. «Щоб побудувати будинок, потрібно бути членом садового товариства, на [PERSON] була виділена земельна ділянка». Разом з тим, відсутні будь-які докази на підтвердження доводів свідка, у тому числі, що спірний садовий будинок будував [PERSON] за власні кошти (за кредитні кошти), та що земельна ділянка була виділена у власність чи користування першій дружині [PERSON] [PERSON] . Позивачем також не надано доказів на підтвердження її доводів, що вона виплатила за [PERSON] кредит на будівництво спірного садового будинку у розмірі 30 000,00 грн. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 року у справі № 761/45721/16-ц. Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 року у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 року у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 року у справі № 904/7841/21). В обґрунтування наявності порушеного цивільного права (інтересу) позивач зазначила, що [PERSON] незаконно передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, та зареєстровано за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS] та вказану земельну ділянку, які, як вважає позивач, мають статус спадкового майна після смерті її брата [PERSON] , спадкоємцем другої черги за законом майна якого є позивач, у зв`язку з чим, на її думку, підлягають скасуванню рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ, яким передано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку, та рішення (записи) Державного реєстратора Глоби А.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірний садовий будинок на ім`я [PERSON] , та Державного реєстратора Виговської У.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Проте, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, оцінивши наявні у матеріалах справі докази, суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами її доводи, що спірні садовий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, мають статус спадкового майна після смерті брата позивача [PERSON] , спадкоємцем другої черги за законом майна якого вона є, отже, позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення прав позивача у зв`язку з передачею у власність [PERSON] спірної земельної ділянки та реєстрацією права власності на цю земельну ділянку та спірний садовий будинок за [PERSON] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є членом СТ «Лісова Поляна» та власником садового будинку під [ADDRESS] . Вступний внесок сплачений у повному обсязі (копія Довідки Голови правління Обслуговуючого кооперативу «СТ «Лісова Поляна» Бабенко Т.І. від 16.12.2023 року). Спірний садовий будинок до категорії самочинного будівництва не належить і не потребує прийняття в експлуатацію (копія Довідки про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «Армовірбуд» від 21.12.2023 року № 1742). Оскаржуване позивачем рішення Державного реєстратора Глоби А.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на садовий будинок, індексний номер: 70927875, від 27.12.2023 року на ім`я [PERSON] прийняте державним реєстратором на підставі: довідки про оплату членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, серія та номер: б/н, виданий 16.12.2023 року, видавник: Обслуговуючий кооператив «СТ «Лісова Поляна»; документу, отриманого на запит державного реєстратора прав на нерухоме майно, серія та номер: 1742, виданий 21.12.2023 року; видавник: ТОВ «Армовірбуд»; технічного паспорту, серія та номер: ТІ01:2668-2537-2126-5275, виданого 26.12.2023 року; видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ. Пунктами 1-3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України «Про санкції», які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав; наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Оскаржуваним позивачем рішенням Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0800 га, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, для колективного садівництва за адресою: с/т «Лісова Поляна», діл 2, Обухівська територіальна громада Обухівського району Київської області, та передано [PERSON] у приватну власність вказану земельну ділянку, враховуючи розміщення на ній садового будинку, який знаходиться у власності заявника. Так, за положеннями ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Оскаржуване позивачем рішення Державного реєстратора Виговської У.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер: 3223110100:03:003:0181, індексний номер: 74241867, від 23.07.2024 року на ім`я [PERSON] , прийняте державним реєстратором на підставі вказаного вище рішення Обухівської міської ради Київської області від 27.06.2024 року № 1283/6-59-VІІІ. Таким чином, вбачається, що [PERSON] набула право власності на спірні земельну ділянку та садовий будинок відповідно до вимог закону, а позивачем не доведено порушення відповідачем її прав унаслідок порушення норм земельного чи цивільного законодавства при передачі у власність земельної ділянки та реєстрації права власності на неї та садовий будинок. У постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 761/26815/17 міститься висновок про те, що недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. При цьому, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19). Поряд з цим, у вказаних постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. З огляду на те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення [PERSON] її прав у зв`язку з передачею у власність [PERSON] спірної земельної ділянки та реєстрацією за нею права власності на цю земельну ділянку та спірний садовий будинок, позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження її доводів, що спірні садовий будинок та земельна ділянка мають статус спадкового майна після смерті її брата [PERSON] , спадкоємцем другої черги за законом майна якого є позивач, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати несе позивач відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed