Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

23.07.2025 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява, ознайомившись з якою, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, про що 29.07.2025 постановила ухвалу про залишення позову без руху. 31.07.2025 на усунення недоліків представник позивача долучив до матеріалів справи платіжну інструкцію від 03.07.2025 про сплату судового збору у розмірі 3043,55 грн, зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відбулося 05.07.2025. У позовній заяві представниця позивача зазначає, що відповідач порушує грошові зобов`язання та посилаючись на обставини викладенні у позові і на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 19, 28, 184 ЦПК України, просить суд: -стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.11.2006 у розмірі 253628,99 гривень; - стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3043,55 гривень. 04.08.2025 судом відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у загальному позовному порядку та призначив підготовче судове засідання на 19.09.2025 о 09:10. Одночасно суд зобов`язав надати позивача (електронні докази, що відповідають вимогам чинного законодавства), а саме: оригінал кредитного договору ( додаткові угоди до нього), документи щодо погодження на надання кредиту: кредитний висновок та додатки до нього; умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифами банку, зі згодою відповідача про те, що ці документи становлять договір про надання банківських послуг; виписки по картковому рахунку про отримання саме відповідачем платіжної картки, що надає доступ до кредитних коштів, витяг основних умов надання кредиту; розпорядження про надання кредиту; матеріали щодо поточної роботи з клієнтом; фінансову бухгалтерську звітність позичальника; картку кредитної справи встановленого зразка в якій міститься загальна інформація про позичальника і т.п.; контрольні документи (інформація щодо моніторингу кредиту): картку контролю виконання позичальником умов кредитного договору; документація з бухгалтерського обліку кредиту та процентів: розпорядження на відкриття кредитного рахунку та рахунку нарахованих процентів, позабалансових рахунків для обліку кредитних зобов`язань, забезпечення, про зміни умов кредитного договору; виписки з кредитного рахунка; розрахунки заборгованості по кредиту, процентів, комісійних, штрафних санкцій; статистичну та бухгалтерську звітність; розшифровку дебіторської, кредиторської заборгованості; довідку про рух грошових коштів за рахунком; звіт про фінансові результати (первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику кредитних коштів, боргу по основній сумі кредиту та процентам) тощо. 19.09.2025 суд відклав підготовче судове засідання на 07.10.2025, у зв`язку з витребуванням інформації від [INFO] щодо перебування відповідача у лавах ЗСУ. 29.09.2025 суд отримав відповідь [INFO] згідно якої [PERSON] був звільнений зі служби в Збройних Силах України ( а.с.131). 07.10.2025 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 14.11.2025 на 08:50. 14.11.2025 суд у підготовчому судовому засіданні задовольнив клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи для огляду оригіналу заяви [PERSON] про надання батьківських послуг від 13.11.2006 та про отримання банківської картки від 22.11.2006. Одночасно суд закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду по суті на 05.12.2025 на 09:00. 05.12.2025 судовий розгляд справи не відбувся та у зв`язку з неявкою відповідача був відкладений на 22 грудня 2025 року на 08:30. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час і місце розгляду справи, про причини своєї відсутності суду не повідомив. Представник позивача просив судовий розгляд справи провести за його відсутності. Представник позивача у судове засідання не з`явився , своєю заявою просив суд провести судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву ( а.с. 200). Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження та про дату і місце проведення підготовчого судового засідання та про судовий розгляд справи, шляхом направлення на відому суду адресу зареєстрованого місця проживання від подача та шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада України» ( а.с. 146, 191, 199, 203). Так, Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі №908/3468/13 зробив висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20). Наведене свідчить, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду, також слід відмітити, що в Україні діє система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі інтернет на вебсайті «Судова влада України» і відповідач мав усі можливості з отримання інформації про розгляд справи, щодо виниклих правовідносин. Своїм правом щодо надання відзиву відповідач не скористався. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши матеріали справи та оглянувши оригінал заяви про надання банківських послуг, за відсутності відзиву, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.11.2006 [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг № б/н, яку було підписано власноруч ( а.с.51). Оригінал зазначеної заяви оглянуто судом. Згідно зазначеної заяви відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та 22.12.2006 отримав банківську картку. За погодженими умовами: валюта гривня, тип кредитного ліміту фінансовий; сума кредитного ліміту 2500,00 грн.; базова процентна ставка 36 % з розрахунку 360 днів у році; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням коштів з дебетової картки № без номера . Також у вказаній заяві відповідач підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. 25.06.2021 [PERSON] з використанням ОТП паролю підписав паспорт споживчого кредиту, згідно з яким, останній підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування (а.с. 36-39). Одночасно відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої сторонами, крім іншого, погоджені: фінансові послуги відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування; істотні умови Договору «Кредитні картки», а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка 42,0 % для карт «Універсальна», 40,8% - для карт «Універсальна Gold»; порядок повернення кредиту; відповідальність за невиконання зобов`язань за Договором тощо (а.с. 40-50). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2025 № 0000004494647178, по картковому рахунку [PERSON] за період з 13.11.2006 по 31.01.2025 відбулися зміни кредитного ліміту (а.с.53). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2025 № 0000004494644350, за період дії кредитного договору відповідачу були видані картки: 13.11.2006 - картка «Універсальна» № [NUMBER] , термін дії 11/13; 19.12.2013 - картка «Універсальна» № [NUMBER] , термін дії 01/16; 01.02.2018 - картка «Універсальна » № [NUMBER] , термін дії 10/21; 25.06.2021 - картка «Універсальна » № [NUMBER] , термін дії 02/25. З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період 13.11.2006 по 13.06.2025 вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними (а.с. 54-66). Станом на 11.06.2025 заборгованість відповідача по картковому рахунку становила 253628,99 грн (а.с. 67-74), згідно наданого розрахунку, яка складалася з: -погашена заборгованість за поточним тілом кредиту - 240183,61грн; -погашена заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13497,51 грн; -погашена заборгованість по нарахованим відсоткам - 13726,29 грн; -погашена заборгованість по простроченим відсоткам - 6393,63 грн; -заборгованість за тілом кредиту - 203922,23 грн, в тому числі: поточне тіло кредиту - 0,0 грн; прострочене тіло кредиту - 203922,23 грн; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,0 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 49706,76 грн; -загальна заборгованість за наданим кредитом 253628,99 грн. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Такі твердження відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс19. Отже, витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг, що розміщений на сайті: https:// www.privatbank.ua та міститься у матеріалах цієї справи, не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.11.2006 шляхом підписання анкети-заяви. Проте, як вбачається з банківської виписки з рахунку позичальника за період з 13.11.2006 по 13.06.2025, яка відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, користування кредитними коштами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд прийшов до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Також, з матеріалів справи вбачається, що у Заяві від 13.11.2006, яка підписана відповідачем, містяться дані про тип кредитної картки, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, порядок сплати заборгованості, а також про встановлення базової процентної ставки у розмірі 36 % річних (а.с. 51). Крім того, 25.06.2021 відповідачем підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка містить дані щодо умов отримання та повернення кредитних коштів, а також процентної ставки для карт «Універсальна» у розмірі 42,0 % річних та «Універсальна GOLD» у розмірі 40,8% річних (а.с. 40-50). При цьому, з розрахунку заборгованості за договором № б/н, станом на 11.06.2025, вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом (за якими виникла заборгованість), здійснювалось позивачем за погодженою сторонами ставкою, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову у повному обсязі. Питання про судові витрати вирішується судом у відповідності до вимогст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved