Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад обставин справи 11.06.2025 представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ») Грушевий Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 1424334236780 від 01.09.2024 у розмірі 25 128,00 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 01.09.2024 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір № 1424334236780 про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ», відповідно до умов якого [PERSON] 01.09.2025 об 01:05:49 у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти [NUMBER] надано кредит у розмірі 6 000,00 грн, строком на 120 днів до 30.12.2024, а останній зобов?язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти у строки передбачені договором. Відповідач не виконував належним чином зобов?язання за договором, в результаті чого станом на 03.06.2025 виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 25 128,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 6 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 7 128,00 грн та неустойка у виді штрафу - 12 000,00 грн. Також ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» просило стягнути на їх користь судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 3 028,00 грн та 10 600,00 грн витрати на оплату правової допомоги. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2025 дану справу передано за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області. 04.07.2025 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач 16.07.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що приблизно в вересні 2024 року на його мобільний телефон почали надходити дзвінки від невідомих осіб, які вимагали погашення кредитів. Знаючи, що він не брав нових кредитів в цій або іншій фінансовій компанії, він звернувся до Відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, де було внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 12024096110000141 за ч. 1 ст. 182 КК України. За результатами розгляду його заяви вбачаються правопорушення, оскільки невідома особа без його згоди та його відома незаконно використавши конфіденційну інформацію щодо нього та його номеру мобільного телефону [NUMBER] від імені [PERSON] уклала кредитний договір на загальну суму 149 447 грн. Вказує, що грошові кошти використані не ним, а іншими особами, при цьому банком не надано доказів того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду та номером мобільного телефону або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Його особистий номер телефону справді був захоплений, зловмисники отримали ЕЦП і оформили кредити. Він не мав наміру брати кредити, грошові кошти йому були непотрібні в такій кількості. Вважає, що кредитний договір не є належно укладеним. Додатково для з`ясування усіх обставин справи відповідачем 16.07.2025 було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 02.09.2025 було задоволено, суд витребував в ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» повний лог-файл кредитної заявки та записи усіх SMS/OTP кодів [PERSON] , скриншоти або дані електронної анкети/кредитного договору № 1424334236780 від 01.09.2024. 01.10.2025 на виконання ухвали 02.09.2025 від представника позивача було надіслано документи, які підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема файл логи по відповідачу. Ухвалою суду від 23.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджують факт надходження грошових коштів по транзакції № 1 466 292 752 від 01.09.2024 01:05:49 у розмірі 6 000,00 грн на рахунок [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 1424334236780 від 01.09.2024, із зазначенням дати перерахування, розміру кредиту, номеру карткового рахунку, назви банківської установи, платіжного доручення, за яким здійснено переказ для зарахування на платіжну картку та іншу наявну інформацію, розгорнуту довідку про рух коштів за картковим рахунком [PERSON] за період з 01.09.2024 по 15.09.2024. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 05.11.2025 на виконання ухвали суду від 23.10.2025 надіслало інформацію, а саме: лист № БТ/Е-17117 від 04.11.2025 про те, що 01.09.2024 на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] було зараховано платіж у сумі 6 000,00 грн, а також рух коштів по цій банківській картці [PERSON] від 03.11.2025, що підтверджує надходження 6 000,00 грн 01.09.2024 об 01:05:48. 02.12.2025 відповідачем було долучено документи з кримінального провадження № 12024096110000141 про користування телефоном № [NUMBER] та його місцезнаходження (а.с.112-119). 05.12.2025 представник позивача надав суду додаткові пояснення у справі, в яких вважає, що відповідачем не надані докази протиправності дій інших осіб щодо нього, крім того, якщо допустити, що у разі доведення обставин вини інших осіб, то [PERSON] має можливість стягнути завдані збитки з обвинуваченого шляхом подання цивільного позову в межах кримінального провадження. Тому просить задоволити позов в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував отримання кредиту, зазначає, що навіть у випадку надходження таких коштів на його рахунок він їх не знімав і не витрачав, це невідомі особи здійснили незрозумілі для нього фінансові операції. Як видно з руху коштів по картці, ці кошти зразу ж були перераховані [PERSON] , з якою він незнайомий. Крім того, просив долучити фото з його телефону, які були зроблені в період часу оформлення на його ім`я кредиту, та які підтверджують його перебування вдома в с. Микуличин. Надав суду довідки з ПриватБанку, як доказ того, що в нього інший фінансовий номер телефону з 08.08.2024. Також подав клопотання про витребування від компанії «КИЇВСТАР» повну інформацію по його номеру телефону [NUMBER] та про витребування інформації по застосунку МОНОБАНКУ, в задоволенні яких протокольною ухвалою судом відмовлено, оскільки вони не стосуються предмету спору й не доведено суду неможливість отримання такої інформації самостійно. Просив викликати в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] , в порушення вимог ЦПК України, не зазначивши їх персональні дані та адреси. В задоволенні такого клопотання судом протокольною ухвалою було відмовлено. Представник відповідача - адвокат Лисенко В.І. в судовому засіданні підтримала позицію відповідача. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин В матеріалах справи міститься договір про надання грошових коштів у кредит № 1424334236780 продукту «СТАРТ» від 01.09.2024, укладений між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] який підписано електронним підписом з допомогою одноразового ідентифікатора «W8V4Y7», за яким позикодавець зобов?язується передати позичальнику кредит на суму 6 000,00 грн на умовах передбачених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (п. 1.1. договору). Кредит надається строком на 120 днів, з 01.09.2024 до 30.12.2024 (п. 1.3. договору). Процентна ставка - фіксована (п. 1.4. договору). Дисконтна процентна ставка становить 0,99% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п. 1.4.1 договору) Базова процентна ставка складає 0,99% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору, після 20 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту (п. 1.4.2. договору). Кредит надається шляхом здійснення переказу коштів у сумі 6 000,00 грн на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] (п. 2.23. договору). У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов?язань за цим договором позичальник зобов?язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу (п. 6.4. договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «V8L8G8» (а.с. 5-6). Додатком №1 до договору № 1424334236780 від 01.09.2024 встановлено графік платежів за договором, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «W8V4Y7» (а.с. 15 на звороті - 16). Відповідно до листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 7/10397 від 07.05.2025 відбулося успішне перерахування 01.09.2024 о 01:05 год на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 6 000,00 грн, що додатково підтверджується довідкою про ідентифікацію виданою ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» (а.с. 20-21). Такі послуги надавались позивачу ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» на підставі договору № 1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 18.05.2023 (а.с.22-26). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1424334236780 від 01.09.2024, відсотки за користування кредитом нараховувались з 01.09.2024 по 29.12.2025, загальна сума боргу становить 25 128,00 грн, яка складається з 6000,00 грн - тіла кредиту, 7128,00 грн - відсотки та 12000,00 грн - штраф (а.с.27-28). Факт отримання коштів 01.09.2024 об 01:05:48 год. в сумі 6 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] підтверджується листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-17117 від 04.11.2025, а також рухом коштів по цій банківській картці 01.09.2024 (а.с. 97-99). Також судом встановлено, що згідно руху коштів, зарахований об 01:05:48 платіж у сумі 6 000,00 грн, був одразу ж об 01:23:10 перерахований [PERSON] . Відповідно до документів з кримінального провадження № 12024096110000141 про користування телефоном № [NUMBER] в період з 01.08.2024 по 01.10.2024 та його місцезнаходження вбачається, що до 10.08.2024 даний номером користувалися в Івано-Франківській області, Надвірнянський район, с. Микуличин, а з 23.08.2024 по 26.08.2024 з іншим ІМЕІ використовували в Миколаївській області, с. Коблеве, а потім у Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг (а.с.114-121). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов?язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Судом з`ясовано, що у вересні 2024 року відповідачем було виявлено, що у період з липня 2024 року невстановленими особами виконувались шахрайські операції щодо укладення договорів кредиту та отримання коштів, із використанням його особистих даних, що знаходились у позивача, без будь-якого підтвердження з боку [PERSON] . Відповідач заперечує, укладення 01.09.2024 договору про надання кредиту № 1424334236780, стверджує, що sim-карта мобільного телефону була перевипущена оператором в серпні 2024 і він нею з того часу не користувався. Окрім того, як свідчить роздруківка користування цим номером телефону [NUMBER] з 23.08.2024 всі операції були виконанні невстановленими особами у м. Коблево, а згодом у м. Кривий Ріг, однак [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у с. Микуличин, що підтверджується в тому числі й фотографіями, що містяться в матеріалах справи. Також стверджує, що з того часу користується іншим номером телефону [NUMBER] . Будь-яких дій з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ»», після погашення кредиту з липня 2024 року він не вчиняв, особову інформацію нікому не передавав, жодних повідомлень від Банку з приводу списання з рахунку коштів не отримував. Особи, яким згодом були з картки перераховані кошти, а саме [PERSON] та [PERSON] , йому невідомі та незнайомі. Виявивши факт шахрайських операцій із використанням свого рахунку, він одразу звернувся до Відділення поліції №1 в м. Яремче із заявою про вчинення злочину стосовно нього, що підтверджується копією Витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №12024096110000141 від 19.10.2024 щодо вчинення невідомими особами кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України (а.с.56). Отже, на теперішній час по кримінальному провадженню № 12024096110000141 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України та здійснюється ряд дій для встановлення фактів. Суд вважає, що твердження відповідача про те, що стосовно нього були вчинені неправомірні дії невстановлених осіб, знаходять своє підтвердження та відповідні висновки не спростовані позивачем. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного збирання, конфіденційної інформації про особу чи незаконна зміна такої інформації не є підставою для задоволення позову. Оскільки позивачем не доведено вчинення відповідачем дій спрямованих на укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, не доведено того факту, що своїми діями чи бездіяльністю відповідач сприяв втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо отримання кредиту, не надано доказів отримання кредитних коштів [PERSON] , а відповідач, виявивши шахрайські дії стосовно себе, невідкладно повідомив правоохоронні органи про цей факт, суд, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 600,00 грн, які є видом судових витрат. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № LK648/2 від 03.06.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн (а.с. 4). За правилами з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, судові витрати слід покласти позивача.

Outcome: dismissed