Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла їй. Відповідач [PERSON] , яка є дочкою померлої, відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері. Вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно. А тому просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, що по [ADDRESS] . Суддя своєю ухвалою позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, однак, подала адресовану суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, однак, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача визнає повністю, просить розгляд справи проводити без її участі. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Так, згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. За приписами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною першою статті1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як установлено судом, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] , виданим 13 червня 2018 року виконавчим комітетом Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області, і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2016 2020 роки, виданим Боблівським старостинським округом Ковельського району Волинської області (а.с. 12). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок А-1 з прибудовою а, загальною площею 81.7 кв м, житловою площею 45.0 кв м, з надвірними спорудами: погріб Б-1, сарай В-1, сарай в, вбиральня Г, огорожа №1, ворота № 2, колодязь №3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість яких станом на 16 грудня 2024 року становить 108 208 грн. (а.с. 16). Відповідно до довідки, виданої Турійською селищною радою Волинської області 15 лютого 2023 року № 170, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до заповіту, що посвідчений 19 лютого 2018 року, за № 27 секретарем Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області Хом`як Л.Т., [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а. с. 9). Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу позивача підтверджується, що вона є дочкою померлої [PERSON] (а.с. 42). 21 лютого 2023 року позивач [PERSON] подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 31 на звороті - 32). Відповідач [PERSON] подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 32 на звороті - 33). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, в контексті положень частини першої статті 1269 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 18 грудня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с. 11). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 17/2023 до майна померлої [PERSON] (а.с. 31-50), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605.60 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 605.60 грн.

Outcome: approved