Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якому позивачка просить розірвати шлюб який зареєстрований 07.10.2022 Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №409. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходу [PERSON] . [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що з 07 жовтня 2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства вони не ведуть. Позивачка вважає, що збереження шлюбу не можливо, тому просила його розірвати. Спільна дитина сторін, [PERSON] проживає з позивачкою, спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, проте між батьками згоди щодо матеріального забезпечення дитини не досягнуто, тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2025 року позовну заяву позивача було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, своєю ухвалою від 09.12.2025 провадження у справі відкрив, розгляд справи призначив здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. На адресу суду надійшла заява в якій вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Судовий збір сплачений за позовну вимогу про розірвання шлюбу [PERSON] просила не стягувати з відповідача. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього зареєстрована заява в якій він просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Із урахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо припинення шлюбних відносин та виконання батьками обов`язку утримувати малолітню дитину, тобто щодо стягнення аліментів. Судом з`ясовано що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.10.2022 Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №409, під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07 жовтня 2022 року. (а.с.5). Батьками малолітнього [PERSON] який народився [INFO] у свідоцтві про народження (серія [NUMBER] видано 02.02.2023 року) записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки убачається, що малолітній син сторін [PERSON] [INFO] , проживає за адресою місця реєстрації матері: [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сім`ю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сім`єю не проживають. На примирення позивачка не згодна. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 жовтня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] , проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання місця проживання малолітньої дитини на даний час вирішено, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов в цій частині потрібно задовольнити. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Із досліджених судом у судовому засіданні доказів, убачається що на підставі ч.3 ст.181 СК України [PERSON] має право на стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач в свою чергу не заперечував щодо стягнення грошового забезпечення на дитину. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у частці від доходу його батька. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений за позовну вимогу про розірвання шлюбу, потрібно віднести за рахунок позивача, згідно з її заяви. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 1211,20 грн.

Outcome: approved