Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4569883 від 04.10.2021 року в розмірі 38034,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 04.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4569883, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначеними умовами кредитного договору. У порушення вимог ст.\~526,\~1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів та сплати процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 38034,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн; заборгованість за відсотками 31734,00 грн; заборгованість за комісією - 300 грн. 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі\~ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено договір факторингу №13/01-2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4169067 від 23.09.2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі і за вказаним договором про споживчий кредит. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача та звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр», оскільки приєднаний до матеріалів справи Договір не містить підписів сторін, не містить доказів вчинення відповідачем певних дій, зокрема, реєстрацію в інофрмаційно- телекомунікаційній системі Кредитодавця, створення особистого кабінету, отримання пропозиції та ознайомлення з нею, отримання електронного повідомлення від Кредитодавця із одноразовим ідентифікатором, введення одноразового ідентифікатора, використання одноразового ідентифікатора для підписання Кредитного договору від 04.10.2021 року №4569883 та не зазначено яким чином був надісланий і отриманий відповідачем такий ідентифікатор. Вважає, що паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, та роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом в розумінні положень ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Крім того, позивачем не доведено факт- укладення сторонами договору від 04.10.2021 року № 4569883, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, як і не додано жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачем коштів відповідно до ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також вважає, що наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладання договору. Витрати Позивача на правову допомогу, вважає, такими, що є не співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що при укладанні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг їй надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Крім того, без отримання листа на електронну адресу чи СМС повідомлення на номер телефону відповідача, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт «Мілоан» за допомогою логіна та пароля, договір між відповідачем та ТОВ «Мілоан» не був би укладений. Одноразовий персональний ідентифікатор «Z81397» направлено відповідачу 03.04.2023 року на номер мобільного телефону вказаний нею в заяві на отримання грошових коштів. Тобто даний кредитний договір відповідає внутрішній волі відповідача. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, оскільки відповідно до ст.639\~ЦПК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладений у письмовій формі. Крім того, Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше та отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. А тому є чинним та таким, що відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Вважає,\~наданий позивачем\~розрахунок заборгованості\~правомірним,\~та таким,\~що відповідає\~умовам Договору,\~а саме:\~п.\~1.5.2\~нарахування відсотків\~відповідно до\~п.1.6\~у розмірі\~5,00%\~(\~з урахуванням\~п.\~2.3.1.2\~договору на\~підставі проведеної\~та погодженої\~сторонами пролонгації). Щодо стягнення із позивача витрат на правничу допомогу, повністю заперечила, оскільки вважає, що на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Разом з відповіддю на відзив представник позивача подала клопотання про витребування доказів. 27.05.2025 року відповідач [PERSON] подав заперечення на клопотання про витребування доказів. 02.06.2025 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. подала письмові пояснення щодо заперечень відповідача на клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 03.11.2025 року на виконання ухвали суду АТ «ПриватБанк» подав інформацію стосовно рахунків [PERSON] та виписку за період 04.10.2021-04.11.2021 рр. Представник позивача ТОВ «Коллект Цент» в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пузін Д.М. у судове засідання подав заяву, про розгляд за відсутності відповідача та його представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У справі встановлено, що 04.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4569883, відповідно до умов п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки / терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктом 1.2 Договору визначено, що розмір кредиту становить 6000,00 грн. Згідно п. 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 04.10.2021 (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 03.11.2021. Пунктом 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 5.00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1134.00 грн, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2). Згідно із п. 7.1 Договору кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с.25-29). Згідно графіку розрахунків, який є додатком № 1 до кредитного договору № 4569883 від 04.10.2021 року, до сплати: 6000 грн - кредит, 1134,00 грн - проценти за користування кредитом, 300 грн -комісія за надання кредиту, разом 7434,00 грн (а. с.53). Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 4569883 від 04.10.2021 є паспорт споживчого кредиту (а.с.72-73). Анкета-заява на кредит № № 4569883 від 04.10.2021 року містить надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві. Процес оформлення та розгляду заяви позичальника [PERSON] становив такі дії: 04.10.2021 року 12:18:20 год. заповнення заяви; 04.10.2021 року 12:18:38 год. автоматична перевірка; 04.10.2021 року 12:18:45 год. перевірка у БКІ; 04.10.2021 року 12:18:54 год. 01.10.2021 року 12:18:55 год. перевірка у БКІ; 04.10.2021 року 12:19:45 год. скоринг; 04.10.2021 року 12:19:50 год підписання договору; 04.10.2021 року 12:23:37 год. оброблено (а.с.74). Відповідно до довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан", клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 4569883 від 04.10.2021 року ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Z81397», час відправки ідентифікатора позичальнику 04.10.2021 року за номером телефону [NUMBER] (а. с. 81). Відповідно до квитанції №1783235915 від 04.10.2021 року ТОВ «Мілоан» року перерахував кошти згідно договору 4569883 в розмірі 6000 грн (а. с. 82). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4569883 станом на 10.03.2023 року заборгованість [PERSON] складає: 38034,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 19134,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 300,00 грн - заборгованість з комсії (а.с.9-10). Отже ТОВ "Мілоан" виконав умови кредитного договору в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 6000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення. Крім того, судом встановлено, що 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 13/01-2022-79, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, вказаними у реєстрі боржників (а.с.11-20). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 13/01-2022-79 від 13.01.2022 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 4569883 від 04.10.2021 на суму 38034 грн (а.с.23-24, 31). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників (а.с.32-45). Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 4569883 від 04.10.2021 на суму 38034,00 грн (а.с.46-49, 50) На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку здійснено переказ коштів 04.10.2021 року у розмірі 6000 грн. Згідно виписки по картці № [NUMBER] за період 04.10.2021 по 04.11.2021 року, вбачається, що 04.10.2021 року здійснено переказ коштів [PERSON] на його картковий рахунок у розмірі 6000,00 грн. Коментар: «Viplata zaima Miloan». Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 1783235916. Крім того, згідно даної виписки, вбачається, що [PERSON] користувався переказом коштів від «Viplata zaima Miloan». Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). В силу вимог частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з приписами ст.12, ч. 1,\~5-7\~ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доводи представника відповідача, про те, що відповідач не підписував договір та він є таким, що не відповідає порядку укладання електронного договору, суд вважає безпідставними, оскільки кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ «Мілоан» відповідної анкети-заяви на кредит № 4569883 від 04.10.2021 року, яка підписана позичальником одноразовим ідентифікатором «Z81397», про що свідчить довідка ТОВ «Мілоан» від 04/10/2021 та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Тобто, відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. А тому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних) якими обмінялися сторони, що відповідає\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи відповідача, про те, що позивач не надав доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, оскільки, спростовується наданим позивачем до матеріалів справи платіжним дорученням №1783235915 від 04.10.2021 року, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», що в банку емітовано картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , та на дану картку здійснено переказ коштів (виплата, займ) від "Мілоан", також банківська виписка надана АТ «Приват Банк», яка відповідає ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підтверджує рух коштів по картці № [NUMBER] , яка видана на ім`я [PERSON] . Окрім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо нарахування відсотків поза межами строку дії договору та зазначає таке. Відповідно до п. 2.3.1.1 Договору про спожичвий кредит №4569883, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів товариством, що розміщені на веб-сайті товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Пункт 2.3.1.2 Договору передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжив користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кілька днів, що залишалась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ставкою, наведеною у п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування на стандартних умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Так,\~з відомостей\~ТОВ «Мілоан»\~про щоденні\~нарахування та\~погашення за\~кредитним договором\~№4569883\~від 04.10.2021\~року,\~вбачається,\~що останнім\~днем дії\~кредитного договору\~було 03.11.2021\~ року,\~проте відповідач\~не здійснив\~оплату за\~Кредитним договором\~ні по\~прострочених зобов`язаннях\~по процентах,\~ні по\~прострочених зобов`язаннях\~по кредиту,\~тому враховуючи\~п.\~2.3.1.2\~Договору строк\~користування кредитом\~було автопролонговано\~на 60\~днів,\~та у\~споживача на\~дату закінчення\~строку кредиту\~наявна заборгованість\~за кредитом,\~а саме\~з 04.10.2021 року по 03.11.2021 року на підставі п.1.5.2 Договору та з 04.11.2021 року по 02.01.2022 року, на підставі 1.6, п. 2.3.1.2 Договору. У зв`язку з чим суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у сумі 19134,00 гривень за період дії договору про споживчий кредит з врахуванням його пролонгації. Враховуючи вищевикладене, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи на підтвердження яких позивачем надано: договір №02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року укладений між ТОВ "Коллект Центр» та ФОП [PERSON] ; заяву на надання юридичної допомоги №37 від 01.03.2025 року, витяг з Акту №7 про наданні юридичної допомоги від 31.03.2025 року згідно якого вартість послуг становить 13000,00 грн, з яких: усне вивчення документів - 2 години 4000,00 грн, позовна заява 3 години 9000,00 грн. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~ст. 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та 4 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1ст. 182\~ЦПК України). Відповідач у відзиві вказав, що витрати які понесе позивач під час розгляду справи не є спів мірними із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6\~ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Разом з тим, суд приймає до уваги положення ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи. Згідно п. 1 ч. 2 ст.137\~та ч. 8 ст.141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставіст. 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950\~року. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справ, буручи до уваги заперечення представника відповідача щодо витрат, та

Outcome: approved