Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

[PERSON] звертався в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 27.11.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію, поширену [PERSON] відносно [PERSON] в мережі інтернет в соціальній мережі ТікТок у публікації (відео) від [INFO] : «Всім, кому [PERSON] (нецензурне слово), і всім, кому поміг - велком! ... Но ні нам, ні вам, ні комусь не допоміг … Я говорю на всю Україну, на все [PERSON] скільки вкрало це падло. Скільки сімей (нецензурне слово) осталось без гривня, бо того шо воно живе за ту вашу гривню, кожну-кожну-кожну-кожну гривню …». Зобов`язано [PERSON] наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] , яка поширена в соціальній мережі ТікТок у публікації (відео) від [INFO] : «Всім, кому [PERSON] (нецензурне слово), і всім, кому поміг - велком! ... Но ні нам, ні вам, ні комусь не допоміг … Я говорю на всю Україну, на все [PERSON] скільки вкрало це падло. Скільки сімей (нецензурне слово) осталось без гривня, бо того шо воно живе за ту вашу гривню, кожну-кожну-кожну-кожну гривню …» шляхом розміщення в мережі ТікТок за посиланням [INFO] публікації з резолютивною частиною рішення суду. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн., а також судовий збір у розмірі 5 450 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 40 коп. Представник позивача [PERSON] - адвокат Хмарук Ю.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 200 грн., понесених позивачем в зв`язку з розглядом даної справи. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі з наступних підстав. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст.246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. За змістом ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У змісті поданого [PERSON] позову наявне посилання на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 5 000 грн. та у судовому засіданні 27.11.2025 представником позивача було заявлено, що підтвердження понесених судових витрат буде надано протягом п`яти днів з моменту прийняття судом рішення у справі. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Заявлені представником позивача до стягнення витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи становлять 4 200 грн. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1 ст.60, ч.4 ст.62 ЦПК України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), повноваження якого підтверджуються довіреністю або ордером. Згідно з положеннями ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України", від 23.01.2014 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні на користь якої ухвалене рішення підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги. До матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правничої допомоги від 19.09.2025 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2025 р., договір про надання правничої допомоги від 10.11.2025 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 01.12.2025 р., детальний опис робіт та банківську квитанцію від 01.12.2025 р. З наданих суду доказів вбачається, що 19.09.2025 р. між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро Юлії Хмарук було укладено договір про надання правничої допомоги від 19.09.2025 р. Відповідно до п.1.1. договору адвокат приймає зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо його представництва інтересів клієнта у суді під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Згідно п.4.1 вищевказаного договору сторонами узгоджено, що вартість юридичних послуг (гонорар), що надаються на умовах цього договору становить 3 000 грн. Також 10.11.2025 р. між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро Юлії Хмарук було укладено ще один договір про надання правничої допомоги від 10.11.2025 р. Згідно п.4.1 вищевказаного договору сторонами узгоджено, що гонорар бюро за надання послуг за цим договором визначається з розрахунку 1 200 грн. за участь в одному судовому засіданні. Згідно акту наданих послуг від 26.09.2025 адвокатом було здійснено підготовку позовної заяви та вартість наданих послуг визначено в розмірі 3 000 грн. Також представник позивача приймала участь у судовому засіданні, призначеному на 27.11.2025 р. Як вбачається з квитанції №0.0.4650188858.1 від 01.12.2025 р. [PERSON] сплатив на рахунок адвоката Хмарук Ю.М. грошові кошти в розмірі 4 200 грн., призначення платежу: оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правничої допомоги від 19.09.2025 р. та 10.11.2025 р. Таким чином судом встановлено, що представником позивача в межах умов вказаних договорів було вчинено підготовку та подання позовної заяви та здійснено представництво інтересів позивача під час розгляду справи в суді. Одночасно при вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 року (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 року (справа №922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved