Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня звернення до суду з позову та до досягнення ним повноліття та припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом від 03.02.2012 року у справі №2-5317/11. Позов мотивовано тим, що відповідачі є батьками позивача. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2012 року у справі №2-5317/11 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання позивача у розмірі 1000 грн. щомісячно. З 04.01.2025 року батько позивача перебуває на військовій службі, позивач проживає разом із бабусею, проте мати продовжує отримувати аліменти на утримання позивача, які йому не передає. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач, а також представник позивача у судове засідання не з`явились, відповідно до заяви представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник Органу опіки та піклування Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі є батьками позивача. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.08.2004 року виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2012 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 (тисячу) грн щомісячно з подальшою щомісячною індексацією, починаючи з 26 грудня 2011 року і до повноліття дітей. На підставі якого 03.02.2012 року видано виконавчий лист. Як вбачається з відповіді, наданої Павлоградським ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 2-5317 від 03.02.2012 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 03.02.2012 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 (тисячу) грн щомісячно з подальшою щомісячною індексацією, починаючи з 26 грудня 2011 року і до повноліття дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості від 28.07.2025 року, сукупний розмір заборгованості за виконавчим документом відсутній. Заборгованість по штрафу складає 19660,48 грн, виконавчий збір 4850 грн. Відповідно до довідки, [PERSON] з травня 2023 року проживає по [ADDRESS] разом із бабусею, [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 04.01.2025 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджено відповідною довідкою. Відповідно до довідки Західно-Донбаського професійного ліцею, [PERSON] навчається у Західно-Донбаському професійному ліцеї м.Павлоград з 01.09.2024 року по 27.07.2027 року. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3ст.181 СК України). Відповідно до ст.179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатною, не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористалася своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надала суду відомостей щодо її майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір. За таких обставин, враховуючи те, що дитина перестала проживати разом з відповідачем та проживає з позивачем суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved