Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу із Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, на виконання ухвали від 15.08.2025 року, надійшла вказана позовна заява. Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 96 984.28 грн та судового збору в розмірі 2422.40 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 25.12.2007 року АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», правонаступником якого є ВАТ «СВЕРБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0309/1207/71-455 у відповідності до якого останньому надано 14 000 доларів США. Відповідно до виконавчого листа від 22.12.2014 року, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь АТ «Альфа БАНК» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0309/1207/71-455 від 25.12.2007 року у розмірі 135 178.16 гривень. Загальними зборами акціонерів 12.08.2022 року АТ «АЛЬФА БАНК» перейменовано на АТ «СЕНС БАНК». У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду та умов договору у [PERSON] виникла заборгованість, яка розрахована за ст. 625 ЦПК України станом на 23.02.2022 року становить 96 984.28 гривень, яка складається із суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 20 098, 96 гривень, сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 76 885.32 гривень, яку просять стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 05.09.2025 року позовну заяву було прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б., для розгляду за підсудністю та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача подав до суду заперечення на розрахунок заборгованості та зробили свій розрахунок, який просили врахувати при винесенні рішення, згідно котррозрахунку сума інфляційних витрат становить 69 164, 20 гривень. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Приписами статей 76-79 ЦПК України закріплено, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» закріплено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено, 25.05.2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Згідно п. 2.1. цього Договору Продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну купівельну ціну. Також, згідно цього Договору пава вимоги переходять від продавця до Покупця, та обов`язки Продавця передати Права Вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги. 15.06.2012 року між ПАТ Альфа Банк та ПАТ Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Згідно умов цього договору Продавець погоджується продати Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну. Також, згідно умов цього Договору, Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов`язки передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ Альфа Банк набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 25.12.2007 № 0309/1207/71-455 позичальником згідно якого є [PERSON] . Загальними зборами акціонерів 12.08.2022 року АТ «АЛЬФА БАНК» перейменовано на АТ «СЕНС БАНК». З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2007 року АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», правонаступником якого є ВАТ «СВЕРБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0309/1207/71-455 у відповідності до якого останньому надано 14 000 доларів США на строк з 25.12.2007 року до 24.12.2027 включно, проценти за користування кредитом становлять 12.5% річних (а.с. 53-60 зворотній). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором у сумі - 135 178,16 (сто тридцять п`ять тисяч сто сімдесят вісім гривень 16 копійок) гри., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 124 357,37 гривень (сто двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят сім гривень 37 копійок) грн.; - по відсотках - 9 852,81 (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні 81 копійка) грн.; - пеня за останній рік - 967,98 (дев`ятсот шістдесят сім гривень 98 копійок) грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі - 1 351,78 гривень. На підставі вказаного рішення 17.03.2015 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист 212/10685/14-ц (а.с.120). Державним виконавцем Жовтневого ВДВС КМУЮ Сєрух Є.В відкрито 04.08.2015 року виконавче провадження на підставі виконавчого листа 212/10685/14-ц стягував ПАТ «АЛЬФА БАНК», боржник [PERSON] сума боргу до стягнення 135 178.16 гривень. Стороною позивача надано інформацію про виконавче провадження у відповідності до якої за виконавчим листом від 17.03.2015 року № 212/10685/14-ц виконавче провадження завершено та повернуто стягувачу виконавчий лист на підставі п 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження), оскільки законом встановлена заборона стягнення на майно чи кошти боржника (а.с. 123 120 зворотній). Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за № 16280929 приватним нотаріусом Літвіновою І.І. встановлено тип обтяження заборона відчуження нерухомого майна, підстава обтяження: іпотечний договір від 25.12.2007 року , об`єкт обтяження квартира в [ADDRESS] (а.с. 72). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року (справа № 912/1120/16). Відповідно до правових висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц), від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц) якщо кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). З ухваленням рішення суду не припинилися правовідносини та тривають до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Суд прийшов до переконання про те, що позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. До суду стороною позивача надано розрахунок згідно якого сума заборгованості за невиконання рішення суду складає 96 984.28 гривень, яка складається із суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 20 098, 96 гривень, сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 76 885.32 гривень (а.с. 84-86) Представником відповідача акцентовано увагу суду, що у розрахунку, поданому Позивачем, щомісяця збільшується сума боргу тобто до основного боргу додаються попередньо нараховані інфляційні втрати, після чого індекс інфляції застосовується до вже збільшеної суми. Такий підхід є неправильним, оскільки ст. 625 ЦК України не передбачає «капіталізації» інфляційних нарахувань. Отже, внаслідок штучного «нарощення бази заборгованості» Позивачем завищено підсумкову суму інфляційних втрат 76 885,32 грн замість реально правильної суми 69 164,20 грн., на підтвердження чого до заперечення додається контррохрахунок інфляційних збитків, виконаний за допомогою інформаційної системи «Ліга Закон» (а.с. 134 134 зворотній). При перевірці сукупного індексу інфляції, застосовного позивачем при нарахуваннях інфляційних втрат, суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, від 25.08.2020 у справі № 924/534/19, від 17.07.2018 у справі № 904/10242/17, від 04.12.2018 у справі № 913/63/18 та від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, що при визначені сукупного індексу інфляції здійснюється заокруглення до десяткового числа після коми. Суд погоджується з розрахунком представника позивача виходячи з наступного розрахунку: Індекс інфляції за весь період = (101.8 : 100) x (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) x (100.2 : 100) x (99.9 : 100) x (102.0 : 100) x (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (101.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.1 : 100) x (100.8 : 100) x (100.0 : 100) x (100.0 : 100) x (99.3 : 100) x (100.0 : 100) x (101.9 : 100) x (101.7 : 100) x (101.4 : 100) x (100.8 : 100) x (101.0 : 100) x (100.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (100.7 : 100) x (99.5 : 100) x (99.4 : 100) x (99.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.1 : 100) x (99.8 : 100) x (100.2 : 100) x (99.7 : 100) x (100.8 : 100) x (100.8 : 100) x (100.3 : 100) x (100.2 : 100) x (99.4 : 100) x (99.8 : 100) x (100.5 : 100) x (101.0 : 100) x (101.3 : 100) x (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) x (101.3 : 100) x (100.2 : 100) x (100.1 : 100) x (99.8 : 100) x (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (100.8 : 100) x (100.6 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) = 1.511652 Інфляційне збільшення = 135178.16 x 1.511652 - 135178.16 = 69 164,20 грн. 3% річних (ст. 625 ЦКУ)= (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 135178.16 x 3% x 1810 : 365 = 20 110,07 грн. За вказаних обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у сумі 89 274,27 гривень за невиконання грошового зобов`язання. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2229,82 гривень (92,05 % від задоволених вимог).

Outcome: approved