Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

15.09.2025 від ТОВ "КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР"\~до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2106355755719 від 04.03.2021 у розмірі 51 199 грн 65 коп., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп., а\~також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.03.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено Договір № 2106355755719. За умовами кредитного договору відповідач отримала 4 500 грн 00 коп. на умовах строковості, зі встановленим граничним строком 1 рік, зі встановленими процентами за користування коштами: а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих відсотків за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в); д) тип процентної ставки - фіксована. ТОВ "Служба миттєвого кредитування" виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти. 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір № 1-12, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем укладено договір № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право вимоги до [PERSON] . На цей день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2106355755719 від 04.03.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 72 598 грн 95 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 500 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68 098 грн 98 коп. Водночас, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач вимагає до стягнення заборгованість у розмірі 51 119 грн 65 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 500 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46 699 грн 65 коп. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 24.10.2025. 13.10.2025 відповідач [PERSON] була ознайомлена з матеріалами справи. 16.10.2025 представнику відповідача Гетьман О. М. надано доступ до матеріалів справи. 24.10.2025 за клопотанням представника відповідача судовий розгляд відкладено на 18.12.2025. 12.11.2025 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви. На обґрунтування відзиву зазначила, що дійсно 04.03.2021 укладала з ТОВ "СМК" кредитний договір на 16 днів, за умовами якого отримала 4 500 грн 00 коп. Вважала, що нараховані відсотки понад строк кредитування - 16 днів, є незаконними. Отже, вважала, що заявлені вимоги є не обґрунтованими. Крім того, 12.11.2025 відповідач [PERSON] подала клопотання про зменшення розміру судових витрат, оскільки розмірі 16 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу є завищеним. 19.11.2025 представник позивача [PERSON] надіслала відповідь на відзив, в якій вважала розмір заборгованості обґрунтованим, вважала, що проценти могли бути нараховані, оскільки відповідач не виконала зобов`язання по поверненню кредитних коштів. 12.12.2025 представник позивача Таран В. А. надіслав клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції. 18.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] засобами телефонного зв`язку просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] засобами телефонного зв`язку повідомила про неможливість прибуття до суду, просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, з урахуванням доводів викладених у відзиві. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копій договору про надання фінансових послуг № 2106355755719 від 04.03.2021, Додатку №\~1 до кредитного договору, графіку платежів (Додаток № 2 до кредитного договору), Паспорта споживчого кредиту, Правил надання грошових коштів у позику, підтверджується, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами\~якого останній\~надано 4\~500\~грн 00\~коп.\~на строк\~16\~днів зі\~сплатою 1 440 грн 00 коп. відсотків за користування кредитом (а. с. 8-18). 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал" (а. с. 43-58). 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №\~10-01/2023 відступлення (купівля-продаж) прав вимоги, відповідно до якого право вимоги до [PERSON] перейшло до позивача (а. с. 24-42). Відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2106355755719 від 04.03.2021 у розмірі 72 598 грн 95 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 500 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68 098 грн 98 коп. (а. с. 20-22). Відповідно до статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 04.03.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] договору про надання фінансових послуг № 2106355755719, та подальшими укладеними договорами факторингу та відступлення прав вимоги, за умовами яких позивач набув право вимоги у цій справі, і наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору про надання фінансових послуг № 2106355755719 від 04.03.2021, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів, сторони встановили строк кредитування до 16 днів до 19.03.2021. На час закінчення строку кредитування (19.03.2021) розмір заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 2106355755719 від 04.03.2021 склав 5 940 грн 00 коп., яка складається з: 4\~500\~грн 00 коп. - тіла кредиту; 1\~440 грн 00 коп. - процентів за користування кредитом. Таким чином, лише наведений розмір заборгованості по відсоткам може бути стягнутий з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр", оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки за кредитним договором. Доказів щодо укладених додаткових угод до вказаного договору суду не надано, у тому числі щодо пролонгації договору позики. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Коллект Центр" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 2106355755719 від 04.03.2021 в розмірі 5 940\~грн 00 коп., яка складається з несплачених тіла та процентів заборгованості. У задоволенні решти позову належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", заявки на надання юридичної допомоги № 213 від 01.08.2025; Витягу з Акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а. с. 66-72). Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial