Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Геронимівка» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення внеску на утримання будинків та прибудинкової території, посилаючись на наступне. 16 лютого 2017 року було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирних будинку «Геронимівка» у складі наступних будинків, №№ [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Геронимівка» від 01 грудня 2017 року вирішено встановити внесок на обслуговування будинків та прибудинкової території у розмірі 2,00 грн (дві гривні) за один квадратний метр загальної площі квартири щомісячно починаючи з 01 травня 2018 року.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власників квартири [ADDRESS] не виявлено. Відповідно до інформації про зареєстроване право власності КП «ЧООБТІ» власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири складає 54,3 кв.м. Відповідачі не сплачували обов`язкові внески на утримання будинків та прибудинкової території, у зв`язку з чим станом на 30 червня 2025 року сума боргу становить 9 339,60 грн грн. На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу по внеску на обслуговування будинків та прибудинкової території за період з травня 2018 року по червень 2025 року з кожного по 2 346,29 грн, які складаються з 2 334,90 грн суми боргу, 9,50 грн сума індексу інфляції за 2018 рік, 1,89 грн сума трьох процентів річних від простроченої суми за 2018 рік. 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 1.3. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. 1.4. 01 грудня 2025 року представником позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог. 1.5. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачів повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем їх реєстрації, однак конверти з відправленнями повернулися до суду без вручення із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи. 1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. 1.7. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Геронимівка» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення внеску на утримання будинків та прибудинкової території не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Пунктом 1 Розділу І статуту ОСББ «Геронимівка», який було затверджено загальними зборами ОСББ 01.12.2017 згідно з протоколом № 2, підтверджується, що вказане ОСББ створено, в тому числі, власниками квартир будинку [ADDRESS] . В пункті 3 розділу ІІІ вищевказаного статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів ОСББ належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно з копією витягу з протоколу загальних зборів ОСББ «Геронимівка» № 2 від 01.12.2017, було затверджено кошторис та встановлено розмір внесків на утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 2,00 грн за один квадратний метр загальної площі квартири щомісячно починаючи з 01 травня 2018 року. 2.2. Згідно з інформацією про зареєстроване право власності КП «ЧООБТІ» від 02 вересня 2025 року № 65161 власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з інформацією щодо показників технічної характеристики об`єкту нерухомого майна КП «ЧООБТІ» від 02 вересня 2025 року № 65161 о - загальна площа квартири складає 54,3 кв.м. Згідно з довідкою про розмір заборгованості ОСББ «Геронимівка» від 30.11.2025, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є співвласниками квартири [ADDRESS] , мають заборгованість зі сплати внесків на утримання ОСББ за період з травня 2018 року по жовтень 2025 року, включно, в загальному розмірі 9 774,00 грн. 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно із ч. 1 ст. 12 вищевказаного Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 20 вищевказаного Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. 3.3. Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. 3.4. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 5 вересня 2018 р. № 712 плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. 3.5. У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 по справі № 638/19174/17 зроблено висновок про те, що оскільки відповідач є власником квартири в будинку, у якому створено ОСББ, він зобов`язаний здійснювати платежі та внески (незалежно від членства в об`єднанні) за наявності підтверджених витрат на управління, утримання збереження будинку. 3.6. У постанові Верховного Суду від 26.09.2018 по справі № 750/12850/16-ц вказано, що відсутність укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. На підставі вищенаведених письмових доказів суд встановив, що відповідачі є співвласниками квартири в багатоквартирного будинку [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м. У вищевказаному будинку було утворено ОСББ, рішенням загальних зборів якого від 01.12.2017 встановлено певний щомісячний розмір внесків за утримання спільного майна виходячи з площі належних співвласникам приміщень (квартир). Відповідачі отримують послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, проте з травня 2018 року не сплачують на користь ОСББ внесків на утримання будинків та прибудинкової території. При цьому суд, із урахуванням висновків Верховного Суду, що були висловлені у справах № 638/19174/17 та № 750/12850/16-ц, вважає, що питання щодо фактичного користування відповідачами послугою з утримання будинку [ADDRESS] та прибудинкової території входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Платежі та внески до ОСББ на утримання будинку або прибудинкової території мають вноситися із урахуванням розміру підтверджених витрат на управління, утримання збереження будинку. Відповідно до довідки про розрахунок боргу від 30.11.2025, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є співвласниками квартири [ADDRESS] , мають заборгованість зі сплати внесків на утримання ОСББ за період з травня 2018 року по жовтень 2025 року, включно, в загальному розмірі 9 774,00 грн, що відповідно до частки власників складає по 2 443,50 грн на власника. При цьому суд враховує, що згідно з наданими представником позивача розрахунками, інфляційні втрати та три відсотки річних за період несплати нараховувалися по жовтень 2025 року включно. Таким чином, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства у суду немає підстав для здійснення розрахунку інфляційних втрат або трьох відсотків річних за більший період, ніж визначений у розрахунках самим позивачем. 4.2. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, а тому суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми пропорційно розміру частки кожного відповідача в нерухомому майні за утримання якого утворився борг. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 23.10.2025 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 5.2. Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача у позовній заяві вказав про наявність витрат на правничу допомогу. Згідно з договором про надання правової допомоги №10/07/25, укладеного 10.07.2025 позивачем в особі голови правління Пропадущого А.В. із адвокатом Гавриловим Д.О., клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Зі змісту додаткової угоди № 13 до договору про надання правової допомоги №10/07/25 від 10.07.2025 вбачається, що за надання правової допомоги у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Геронимівка» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення внеску на утримання будинків та прибудинкової території вартість послуг становить загалом 5 000,00 грн (500,00 грн надання усної консультації та 4 500,00 грн за складання позовної заяви). Згідно з актами виконаних робіт № 13 від 28.11.2025 позивач отримав юридичні послуги на загальну суму 5 000,00 грн, детальний опис та вартість яких наведені в акті. Понесення позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується платіжною інструкцією від 30.11.2025 на загальну суму 5 000,00 грн. На думку суду сплата позивачем адвокату суми в розмірі 5 000,00 грн за складання позовної заяви до суду та усної консультації є розумним розміром витрат, який відповідає складності справи, складності наданих адвокатом послуг, значенню справи для сторін. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Клопотань щодо зменшення розміру судових витрат від відповідачів не надійшло. У підсумку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму в розмірі 5 000,00 грн в якості витрат за отримання позивачем правової допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved