Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 31 жовтня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Однак сумісне життя з відповідачем не склалося. На цей час шлюбні стосунки у сторін припинені. З січня 2025 року сторони не проживають однією сім`єю. Відповідач мешкає окремо, у вирішенні побутових питань та вихованні спільної дитини ніякої участі не приймає. Спільне господарство сторони не ведуть, сімейні відносини не підтримують. За таких обставин просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою суду від 28.11.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Позивач 12.12.2025 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач про дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 322, про що видано свідоцтво про шлюб від 31.10.2014 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, відсутні ті почуття, які є основою подружніх відносин,волевиявлення сторін припинити шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved