Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] адвокат Чайка О.В. звернулася до суду із позовом, у якому зазначила, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка (пай) площею 1,72 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер: 3220682200:04:007:0003, яка розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно, тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на вказану ділянку у порядку спадкування за законом. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Чайка О.В. подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у\~ підготовче засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, з актовим записом №1882, виданим відділом РАЦУ міста Армавіра управління РАЦУ Краснодарського краю від 10 вересня 2007 року, місцем смерті значиться - м. Армавір Краснодарський край, росія (а.с. 14). Той факт, що померла доводилася позивачу матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка (пай), площею 1,72 га, з цільовим призначенням для ведення товариства сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220682200:04:007:0003, яка розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, що належала померлій (а.с.18-28). Будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу\~ Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай), оскільки відсутній\~ факт належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю. На підставі цього нотаріус видала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №02-31/195 від 05.11.2025 року, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, що складається із земельної ділянки, розташованої на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий №3220682200:04:007:0003, яка належала його матері [PERSON] , померлій [INFO] у зв`язку з відсутністю факту належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю (а.с. 29). Відповідно до довідки про спадкоємців №02-14/163 від 30.07.2025 року, виданої приватним нотаріусом Обухівського району нотаріального округу Київської області, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері громадянки російської федерації [PERSON] , померлої [INFO] , яка народилася [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована на день смерті в місті Армавір Краснодарський край російської федерації (а.с. 16). Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №25а зареєстровано запис № 14455 від 12.09.2001 року про власника сертифіката РН 378601 [PERSON] земельної частки (паю) на підставі рішення «321 від 25.07.2001 року у розмірі 2,5 умовних кадастрових гектарах КСП «Комунар» с. Ісайки. Згідно книг записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи про реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (взамін сертифікату) гр. [PERSON] відсутні (а.с. 17). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved