Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01.09.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200131733 від 24.10.2014 у сумі 40 845,41 грн, укладеним між відповідачем і Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі ПАТ "Банк Михайлівський"), право грошової вимоги за яким набув позивач. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.10.2014 між ПАТ "Банк Михайлівський" та [PERSON] було укладено угоду № 200131733 щодо кредитування, (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти у сумі 10 200,00 грн із встановленим строком користування з 24.10.2014 до 24.10.2019, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати умови договору. У свою чергу на виконання умов договору ПАТ "Банк Михайлівський" перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 200 грн. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань, передбачених договором, утворилась заборгованість у розмірі 31 213,49 грн, з яких: 10 110 грн заборгованість за кредитом, 21 103,49 грн заборгованість за відсотками. Натепер право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020 перейшло до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подав клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.11.2025. 05.11.2025 у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи було відкладено до 23.12.2025. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23.12.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 24.10.2014 [PERSON] звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою (офертою) № 200131733 та запропонував на умовах, викладених в Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку, зазначених в ОП Заяви та Тарифах по картках Банку, укласти Договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого відкрити на його ім`я рахунок та випустити платіжну картку (п. 1 Заяви) (а.с. 35). Водночас, як зазначено в п. 1.6 Заяви, на підставах договірного списання відповідач просив зараховувати на користь ТДВ "СК "М-ЛАЙФ" суму страхової премії у розмірі 1,5% щомісячно від розміру заборгованості за Договором про Картку, виставленої в розрахункову дату згідно з Умовами по картках та Договору страхування життя держателів платіжних карток ПАТ "Банк Михайлівський". Заява (оферта) № 200131733 від 24.10.2014 підписана [PERSON] власноручним підписом. Матеріали справи містять анкету № 818274, також підписану [PERSON] 24.10.2014 власноручним підписом (а.с. 35). За даними довідки про умови кредитування та орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту в рамках карткового продукту "Кредитна картка МТС (неіменна)" кредит надається на споживчі потреби у формі відновлювальної лінії, сума кредиту (розмір кредитного ліміту) 50 000 грн строком на 12 місяців, визначено тип процентної ставки фіксована, також передбачена комісійна винагорода за зняття готівки за допомогою картки у розмірі 4,9%, мін. 25 грн, процента ставка за кредитом становить 58,8% річних, пільговий період, протягом якого проценти нараховуються на процентною ставкою 0,01%, становить 60 днів, також передбачено платежі за програмою страхування у розмірі 1,5% щомісячно від розміру заборгованості за Договором про картку (а.с. 38). Разом з цим, між ПАТ "Банк Михайлівський" і [PERSON] укладено Договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ "Банк Михайлівський" № NSK200131733, який також відповідач підписав власноруч (а.с. 38-39) Відповідно до розписки про отримання платіжної картки та/або пін-коду на ім`я [PERSON] 24.10.2014 було відкрито рахунок [NUMBER] та емітовано платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 40). З виписки по особовим рахункам [PERSON] убачається, що відповідачу в межах дії кредитного договору № 200131733 від 24.10.2014 здійснювалося нарахування відсотків відповідно до умов договору. відповідач користувався кредитними коштами, проте погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування не здійснював (а.с. 43-198). 20.07.2020 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, відповідно до умов якого до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 201131733 від 24.10.2014, що підтверджується реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, де під № 78091 значиться [PERSON] (а.с. 13-14, 199). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ "ДІДЖ ФІНАНС" перейшли всі права ПАТ "Банк Михайлівський" щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 201131733 від 24.10.2014 у сумі 31 213,49 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором № 201131733 від 24.10.2014 за період з 25.02.2019 до 23.02.2022 становить 31 213,49 грн, з яких: 10 110 грн заборгованість за кредитом, 21 103,49 грн заборгованість за процентами (а.с. 41). Разом з цим, за прострочення виконання зобов`язання за договором позивачем нараховано 3% річних у сумі 2 806,64 та інфляційні втрати у сумі 6 825,28 грн за період з 25.01.2019 до 23.02.2022. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 201131733 від 24.10.2014 у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦПК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. Судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 201131733 від 24.10.2014, укладеного між відповідачем [PERSON] і первісним кредитором ПАТ "Банк Михайлівський", правонаступником якого є позивач ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань за договором. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 40 845,41 грн, з яких: 10 110 грн заборгованість за кредитом, 21 103,49 грн заборгованість за процентами, 2 806,64 грн 3% річних, 6 825,28 грн інфляційні втрати. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Беручи до уваги, що ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача [PERSON] замість первісного кредитора ПАТ "Банк Михайлівський" за кредитним договором № 201131733 від 24.10.2014, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 15.02.2024 між Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської" і ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір № 26 про надання правової допомоги, до якого додається додаткова угода до нього, якою визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с. 10-12, 202). У відповідності до акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 26.08.2025 вартість наданих адвокатським бюро "Анастасії Міньковської" правових і юридичних послуг ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" складає 7 000 грн (а.с. 205). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 7 000 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved