Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

19 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики №73456557 в розмірі 22401,00 грн; за кредитним договором №00-9990421 в розмірі 6036,00 грн.; за кредитним договором №00-9990128 в розмірі 6277,44 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування вимог покликається на те, що 20.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір Позики №73456557. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/26/21. Відповідно до Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22101,00 грн, з яких 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1265,00 грн сума заборгованості за відсотками, 13986,00 грн сума заборгованості за пенею, 150,00 грн. комісія за надання позики. Окрім цього, 28.09.2024 року, між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9990421. 19.03.2025 року між ТОВ «Макс Кредит » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до Договору факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6036,00 грн., з яких 3000 грн залишок по тілу кредиту, 1786,00 грн залишок по відсотках, 1250,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Окрім цього, 28.09.2024 року, між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9990128. 19.03.2025 року між ТОВ «Макс Кредит » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до Договору факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6277,44 грн., з яких 3120,00 залишок по тілу кредиту, 1857,44 грн залишок по відсотках, 1300,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Ухвалою суду від 25.11.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір Позики №73456557. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/26/21. Відповідно до Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22101,00 грн, з яких 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1265,00 грн сума заборгованості за відсотками, 13986,00 грн сума заборгованості за пенею, 150,00 грн. комісія за надання позики. Окрім цього, 28.09.2024 року, між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9990421. 19.03.2025 року між ТОВ «Макс Кредит » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до Договору факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6036,00 грн., з яких 3000 грн залишок по тілу кредиту, 1786,00 грн залишок по відсотках, 1250,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Окрім цього, 28.09.2024 року, між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9990128. 19.03.2025 року між ТОВ «Макс Кредит » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до Договору факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6277,44 грн., з яких 3120,00 залишок по тілу кредиту, 1857,44 грн залишок по відсотках, 1300,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст.1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом договорів №73456557, №00-9990421, №00-9990128 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, а сам кредитний договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Окрім того, в матеріалах реквізитів сторін вказано особисту інформацію відповідача, зокрема: ІПН клієнта, паспортні дані клієнта включно з органом, що видавав такий документ, дані зареєстрованого місця проживання відповідачки, контактний номер телефон (навіть не один а декілька), а також особисту електронну адресу, а також зазначено номер електронного цифрового підпису для кожного з підписаних договорів: 33471, 00-9990421,00-9990128. З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 слідує, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитного договору або визнання його недійсним тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором вказує на визнання наведеного кредитного договору таким, що є укладеним. Таким чином, суд вважає що позивачем доведено факт укладання відповідачем з кредитодавцями кредитних договорів. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданих суду, разом з позовною заявою виписках по рахунках, а саме договір Позики №73456557, Кредитний договір №00-9990421, Кредитний договір №00-9990128, позивачем доведено факт укладання вказаних договорів [PERSON] з накладенням електронного цифрового підпису, та факт перерахунку та отримання вказаних коштів відповідачкою. Відтак, суд прийшов до висновку, що договори про надання кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договором позики №73456557, Кредитним договором №00-9990421, Кредитним договором №00-9990128, встановлено факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення основної суми заборгованості та заборгованості по відсоткам. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитних договорів, докази зворотного у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Макс кредит» відступили право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договорів факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов в цій частині підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями, суд вирішив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 18178,00 гривень по тілу наданих кредитів, відсотках та комісії за надання позики. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial