Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» за довіреністю Пилипчук А.С. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 18.11.2023-100000391 у розмірі 7920,00 грн Також просив стягнути сплачений позивачем судовий збір - 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 18.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) з використанням інформаційної системи на веб-сайті Товариства шляхом обміну електронними повідомленнями та документами (Пропозиції позивача про укладення кредитного договору (оферта); Заявки відповідача на укладання договору та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору) - було укладено електронний кредитний договір № 18.11.2023-100000391, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатора. Позичальник у відповідності до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та постанови правління НБУ №32 від 17.03.2020 пройшов ідентифікацію кредитодавцем шляхом використання системи BankID Національного банку України, під час якого з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних відбулось однозначне встановлення фізичної особи-позичальника [PERSON] . На виконання умов кредитного договору (п. 4.1 акцептованої пропозиції) позивач з використанням системи LIQРАУ перерахував відповідачу за реквізитами електронного платіжного засобу, яку він вказав при укладанні договору (за номером банківської картки): [NUMBER] , кошти в сумі 4000,00 грн згідно Заявки позичальника. Відповідно до умов кредитного договору № 18.11.2023-100000391 кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» надає позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 4000 грн строком на 42 дні. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 29.12.2023. Процентна ставка фіксована, має два розміри: процентна ставка «Економ» - 2,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 14 днів кредитування (первинний період); процентна ставка «Стандарт» - 2,50% за дин день користування кредитом, яка застосовується протягом решти строку, на який надається кредит. Згідно умов договору позичальник мав зобов`язання сплачувати, визначені договором проценти (плату за користування кредитом) кожні 14 днів не пізніше останнього дня чергового періоду. Сума кредиту 4000 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Уклавши кредитний договір та отримавши 18.11.2023 кредитні кошти в сумі 4000 грн, позичальник [PERSON] не приступив до виконання свого грошового зобов`язання: кредитні кошти не повернув та жодного разу не вніс платежі на погашення процентів (плати) за користування кредитом. Його заборгованість перед кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» на кінець строку кредитування (29.12.2023) та на день пред`явлення позову складає 7920,00 грн, з яких: основний борг за кредитом 4000,00 грн; проценти за користування кредитом 3920,00 грн. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою суду від 16.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю та типовістю справи. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні. Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання та отримана ним 20.06.2025. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, інших заяв та клопотань від нього також не надходило, а тому судрозглянув справу за письмовими матеріалами, поданими позивачем, відповідно до положень ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом, аналіз та оцінка доказів. 18.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та відповідачем [PERSON] , який зареєструвався на вебсайті Товариства, з використанням Інформаційної системи товариства було укладено кредитний договір № 18.11.2023-100000391, шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, які підписані від імені кредитодавця його представником [PERSON] із застосуванням КЕП, а зі сторони позичальника відповідачем [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора А787, що був надісланий йому на номер телефону: 063-5799616, зазначений позичальником як основний (фінансовий) номер в інформаційному повідомленні про себе та в заявці на отримання кредиту. Кредитний договір складають такі електронні документи: Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), яка розміщена на вебсайті ТОВ «Споживчий центр» у загальному доступі та окремо була направлена в особистий кабінет позичальника; Заявка кредитного договору №18.11.2023-10000391 з усіма істотними умовами кредитного договору, сформована та надіслана позичальнику після його ідентифікації; Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (а.с.13-18). Позичальник [PERSON] пройшов ідентифікацію та верифікацію шляхом використання кредитодавцем системи BankID Національного банку України, абонентом (користувачем) якої є надавач послуг - ТОВ «Споживчий центр». На підставі відомостей, наданих позичальником, відбулось однозначне встановлення цієї фізичної особи (а.с.11, а.с. 21). Порядок укладання кредитного договору в електронній формі та загальні умови кредитування викладені у Пропозицій про укладення кредитного договору (оферта) від 18..11.2023, яку отримав та підписав відповідач одноразовим ідентифікатором (а.с.15-18) Згідно з п. 2.1 Договору (пропозиції, акцептованої позичальником) кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 10.1 Договору (оферти) зазначений договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим від кредитодавця на номер телефону, що вказаний позичальником при реєстрації у інформаційній системі товариства. Пунктом 4.1 Договору (оферти) передбачено надання кредиту на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4790-72ХХ-ХХХХ-5016. Відповідно до п.п. 3.1-3.2 Договору (оферти) кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на споживчі цілі для задоволення особистих потреб позичальника. Дата видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, а також Графік платежів, - встановлюються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п. 3.3.) Основні (істотні) умови кредитування викладені в Заявці кредитного договору № 18.11.2023-10000391 та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором: А787.. Згідно договору, що викладені в Заявці кредитного договору та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» надав позичальнику [PERSON] кредит на суму 4000,00 грн (п.2) строком на 42 дні (п.3). Дата повернення кредиту 29.12.2023 (п.4). Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. (п. 5). Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів до закінчення строку, на який надано кредит (п.6). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачено. Процентна ставка за користування кредитом фіксована та визначена у таких видах та розмірах: п. 8. Процентна ставка «»Економ» - 2% за один день користування кредитом, яка застосовується з дня надання кредиту протягом первинного періоду (перші 14 днів); п. 9 Процентна ставка «Стандарт» - 2,50% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду. Згідно з пунктом 10 Заявки кредитного договору № 18.11.2023-10000391 від 18.1.2023 та Відповіді про прийняття пропозиції проценти за економічною сутністю є платою за користування кредитом та розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку від суми наданого кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком по кредиту та на процентну ставку. У пункті 11 Заявки кредитного договору та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) наведено Графік платежів, згідно якого позичальник зобов`язаний кожні 14 днів, не пізніше останнього дня первинного та кожного чергового періоду сплачувати проценти за користування кредитом. Сума кредиту у розмірі 4000 грн. Пунктами 7.6 та 9.1 Пропозиції про укладення договору (оферти) у взаємозв`язку з положеннями п. 13 та п. 14 Заявки та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору передбачена неустойка в розмірі 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання чи неналежного виконання позичальником кожного окремого зобов`язання, а також передбачені проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) в розмірі 912,5 % річних від суми боргу по кредиту. У відомостях про позичальника [PERSON] , які вказані в Заявці кредитного договору та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 18.11.2023-10000391 від 18.11.2023, зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання (перерахунку) кредитних коштів: 4790-72ХХ-ХХХХ-5016. Також у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 18.11.2023-10000391 міститься твердження, що позичальник [PERSON] однозначно та безсумнівно приймає (акцептує) пропозицію про укладання кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, та укладає кредитний договір на запропонованих умовах, з якими попередньо уважно ознайомився. Заявка та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором (код: А391), надісланим смс-повідомленням на номер телефону 063-5799616, зазначений в Інформаційному повідомленні позичальника. Відповідач [PERSON] з використанням Інформаційної системи на вебсайті ТОВ «Споживчий центр» надіслав кредитодавцю електроне підтвердження про укладання кредитного договору № 18.11.2023-100000391 від 18.11.2023 (а.с.13). Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» в системі сервісу LIQPAY зафіксована операція ID № 2392776974 про переказ коштів на картку платіжної системи VISA №: [NUMBER] в сумі 4000,00 грн за договором № 18.11.2023-100000391 (Order ID: O_D875B58A43D197400F2BD5A997DB5DB92BBB7). Дата/час операції: 18.11.2023, 08:14 (а.с.19). Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 18.11.2023-100000391 від 18.11.2023 відносно позичальника [PERSON] містить дані про суму заборгованості відповідача, яка виникла у період дії договору: з 18.11.2023 по 29.12.2023 (42 дні), та складає 7920,00 грн, до якої включено: 4000,00 грн ? борг по кредиту; 3920,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 11). Із підсумкових значень цієї довідки вбачається, що відповідач не здійснив жодного платежу на користь позивача: кредитні кошти в сумі 4000,00 грн не повернув та не сплачував проценти (плату) за користування кредитом, які згідно умов договору нараховані позивачем за перші 14 днів платіжного періоду за ставкою 2% в день від суми кредиту та склали 1120 грн (4000 грн х 2% х 14 днів) а за решту 28 днів кредитування за ставкою 2,5% в день та склали суму 2800 грн (4000 грн х 2,5% х 28 днів). Загальна сума нарахованих та несплачених процентів визначена позивачем у розмірі 3920 грн (1120 грн +2800 грн), що відповідає умовам договору. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) є фінансовою установою, вид економічної діяльності: 64.92 інші види кредитування (основний) (а.с.23). Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1 -3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ч.3. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.12 ст. 11 згаданого Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким серед іншого може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду. Наведені вище положення цивільного законодавства дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит, а також порядок розрахунків з надання/ повернення кредиту та сплати процентів. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів (плати) за користування кредитом становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути використані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаться письмовими доказами. На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що 18.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 18.11.2023-10000391 в електронній формі, з використанням Інформаційної системи кредитодавця, шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, а саме: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладання кредитного договору (оферта) від 18.11.2023; 2) подання (підписання) відповідачем Заявки кредитного договору № 18.11.2023-100000391, де викладені усі істотні умови кредитування; 2) Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.11.2023-100000391 від 18.11.2023. За допомогою інструменту ідентифікації, а саме: системи BankID на сайті Національного банку України позичальник [PERSON] як фізична особа успішно пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр», який є абонентом системи BankID Національного банку України Кредитний договір (усі документи, які його складають) у відповідності до вимог закону підписаний зі сторони кредитодавця його представником з використанням КЕП, а відповідачем з використанням (уведенням) одноразового ідентифікатора (пароля А787), який було надіслано у SMS-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , що зазначений в Інформаційному повідомленні позичальника. Суд констатує, що без реєстрації відповідача в Інформаційній системі на веб-сайті Товариства та здійснення ним входу за допомогою логіна і пароля до особистого кабінету та без отримання позичальником SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором та уведенням його, кредитний договір не був би укладений. Таке твердження повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 та інших. Суду надані електронні докази в роздрукованому вигляді, а саме: текст пропозиції на укладання договору, заявки кредитного договору № 18.11.2023-100000391, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцент), які містять дані про підпис цих документів позичальником одноразовим ідентифікатором «А787». Зазначені документи, окрім умов кредитного договору, містять номер особистого електронного платіжного засобу: 4790-72XX-XXXX-5016, який відповідач зазначив при оформленні кредиту. Отже, судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), який укладено в електронній формі та підписаний електронними підписами сторін. При укладанні та підписанні цього договору були дотримані положення Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про платіжні послуги», «Про електронну комерцію», а також положення інших нормативно-правових та регуляторних актів, у тому числі Національного банку України. Основними умовами кредитного договору № 18.11.2023-1000003917 є: сума кредиту 4000,00 грн; строк надання кредиту 42 дні (з 18.11.2023 до 29.12.2023) зі сплатою процентів кожні 14 днів. Проценти (плата) за користування кредитом визначені двома фіксованими процентними ставками: а саме: 2,00 % в день від суми кредиту нараховуються з дня надання кредиту протягом перших 14 днів (первинний період); 2,50 % в день від суми кредиту нараховуються щодня протягом усього строку кредитування, окрім первинного періоду. Повернення кредиту передбачено одноразово одним платежем в останній день строку, на який він надавався 29.12.2023. ТОВ «Споживчий центр» виконав свої зобов`язання, перерахувавши 18.11.2023 за допомогою інтернет-еквайрингу системи LIQPAY на рахунок відповідача за реквізитами банківської картки (маска карти: 4790-72-XXXXXXХХ16) кредитні кошти в сумі 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією № ID операції: 2392776974. Положення статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» регламентує, що надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією ідентифікує особу. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення. Зважаючи на вказане положення Закону, слідує висновок, що у разі, якщо б під час виконання платіжної операції по перерахунку кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача за реквізитами платіжної картки не підтвердились, то операція із зарахування коштів взагалі не відбулася б. Враховуючи, що згідно кредитного договору № 18.11.2023-100000391 від 18.11.2023 термін повернення кредиту у повному обсязі настав 29.12.2023, і за весь строк кредитування (42 дні), а також по його закінченню позичальник [PERSON] не вніс жодного платежу, позивач - ТОВ «Споживчий центр» вправі вимагати стягнення кредитної заборгованості з відповідача у судовому порядку, що є належним та ефективним способом захисту порушених прав. Суд вважає допустимим доказом та бере за основу, подану позивачем Довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 18.11.2023-100000391 відносно відповідача, оскільки кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» здійснює господарську діяльність з надання коштів у позику/кредит, без відкриття рахунку. Тому на відміну від банківської установи позивач не може надати первинні банківські та бухгалтерські документи по особистому (кредитному) рахунку боржника. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 18.11.2023-100000391 визначена позивачем у сумі 7920,00 грн, до якої позивач включив: основний борг по кредиту 4000,00 грн та проценти за користування кредитом під час строку дії договору (42 дні) 3920,00 грн ((4000 грн х 2,00% х 14 днів) + (4000 грн х 2,50% х 28 днів)). Суд детально проаналізував та перевірив вищезазначені суми заборгованості та дійшов висновку, що вони відповідають як умовам договору, так і вимогам закону. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості за договором та не надав суду заперечень проти позову, з нього підлягає стягненню сума неповернутого кредиту 4000,00 грн та проценти за користування кредитом, що нараховані в межах строку, на який надався кредит (з 18.11.2023 по 29.12.2023) 3920,00 грн. Отже позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Вирішення питання розподілу судових витрат. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений позивачем судовий збір у повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved