Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості у загальному розмірі 30 100,00 грн. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 22.10.2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту №100060877. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит №100060877від 22.10.2020, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору Відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. На підставі платіжного доручення Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7 000 грн.Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 26.01.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №02Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №100060877 від 22.10.2020на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача[PERSON] 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до Відповідача за Договором про споживчий кредит №100060877 від 22.10.2020.Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума заборгованості перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 30 100,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 000,00грн.; заборгованість за відсотками - 23 100,00 грн.У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 30 100,00грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2025 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] . У подальшому, ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 17 червня 2025 року. 17 червня 2025 року судове засідання на 12 серпня 2025 року за клопотанням представника відповідача. 17.07.2025 року від Позивача надійшла заява про зміну назви Позивача, відповідно до якої 01.07.2025 року Рішенням №1778 Єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» перейменовано на ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС». Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра (попередня назва - Кіровський районнийсуд м. Дніпропетровська) від 12.08.2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва за клопотанням Відповідача на підставі довідки внутрішньо переміщеної особи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею обрано Діденко Є.В. Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою внутрішньо переміщеної особи, про що в матеріалах справи наявна відмітка про вручення рекомендованого поштового відправлення особисто під підпис «28.10.2025 року» та шляхом отримання судових документів електронним зв`язком, про що в матеріалах справи наявна довідка про успішну доставку до електронного кабінету Відповідача у підсистемі «Електронний суд». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що22.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №100060877 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 7 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів зі сплатою 1,5 % за кожен день, з датою погашення 21.11.2020, що підтверджується договором про споживчий кредит №100060877 від 22.10.2020 з додатками та анкетою-заявою на кредит №100060877 від 22.10.2020. Водночас, у Договорі вказано, що сума процентів за користування кредитом на 30 днів складає 2 100,00 грн. Договір про споживчий кредит укладено з Відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит №100060877 від 22.10.2020. ТОВ «Мілоан» виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки Відповідача кошти в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №24447217 від 22.10.2020. 26.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №02Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за договором про споживчий кредит №100060877 від 22.10.2020, сума та розрахунок заборгованості передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», що підтверджено договором відступлення прав вимоги №02Твід 26.01.2021та витягом з додатку до Договору відступлення прав вимоги №02Твід 26.01.2021. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за договором про споживчий кредит №100060877 від 22.10.2020, сума та розрахунок заборгованості передано Позивачу від попереднього кредитора ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджено договором факторингу №1/15 від 24.01.2022 та витягом з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022. Відповідно до Реєстру боржниківдо Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №100060877в сумі 30 100,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 23 100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У наданому Позивачем розрахунку заборгованості вказані суми 7 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 23 100,00грн. - сума заборгованості за відсотками. 01.07.2025 року Рішенням №1778 Єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» перейменовано на ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС». Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженими договорами кредиту. Водночас, заявлені Позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договорів позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Жодних доказів про досягнення між сторонами домовленості про продовження правомірного строку користування позикою, суду не надано, додаткових угод сторони не укладали. Тому, оскільки Позивач не довів заявлені ним суми процентів, а також не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягають сума основного боргу в межах укладеного договору та сума процентів, яка була передбачена умовами договору - 2 100,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 9 100,00 грн. Крім того, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву Окрім цього, між ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правничої допомоги №43657029 від 01.11.2024 року, Детальний опис виконаних робіт адвокатом Білецьким Б.М. від 03.03.2025 року, Акт №100060877 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 03.03.2025 року, де вказано, що загальна вартість послуг складає 6 000,00 грн., із яких 1,5 год. - правовий аналіз обставин 2 250,00 грн., 3 год. - складання позовної заяви 3 000,00 грн., 1 год. - формулювання додатків до позовної заяви 750,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд вважає доцільним стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати за надання правової допомоги пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1 813,95 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 732,35 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial