Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «АРАГОН» звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 15.06.2025 (зареєстровано 16.06.2025), в якій просив стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АРАГОН» заборгованість за договором надання коштів у позику №8152068 від 22.01.2022 у загальному розмірі 24 855 грн. 75 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 1 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 23 355 грн. 75 коп.; стягнути з відповідача збитки, нараховані на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.03.2022 до 01.04.2025 у виді інфляційних втрат - 2 763 грн. 01 коп., 3% річних - 538 грн. 99 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 22.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «АРАГОН» було укладено договір надання кредитних коштів у позику №8152068 в електронній формі в порядку Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підпису електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER] , направленого позичальникові на вказаний нею номер мобільного телефону [NUMBER] . За умовами договору, ТОВ «ФК «АРАГОН» надало [PERSON] кредит у розмірі 1 500 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальникові та до закінчення строку, на який надано кредит. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] . Свої зобов`язання фінансова установа виконала перед [PERSON] належним чином, однак протягом обумовленого строку відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту - 1 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 23 355 грн. 75коп., що загалом складає 24 855 грн. 75 коп. З огляду на прострочення виконання позичальником зобов`язань, кредитором застосовано ч.2 ст.625 ЦК України шляхом нараховування інфляційних втрат у сумі 2 763 грн. 01 коп. та 3% річних - 538 грн. 99 коп. за період з 01.03.2022 до 01.04.2025. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «АРАГОН», позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 17.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки жоден з учасників не заявив про свою участь в судовому засіданні. Представник позивача - Юхименко Ю.Ю. в судове засідання не з`явився, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення рішення при заочному розгляді не заперечував (п.п.1,2). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву на позов в межах встановленого процесуального строку не скористалася. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 22.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «АРАГОН» було укладено договір №8152068 надання кредитних коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту - в електронній формі в порядку Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підпису електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора UA166117, направленого позичальникові на вказаний нею номер мобільного телефону [NUMBER] . За умовами п.2.1 договору, ТОВ «ФК «АРАГОН» надало [PERSON] кредит у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та всі інші платежі на умовах, визначених договором. Відповідно до п.3.1, п.3.3 договору, кредит надається строком на 30 днів до 21.02.2022 включно від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Умовами п.4 договору передбачений порядок сплати позичальником процентів за користування кредитом. Так, нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього договору, а саме: 4.1. Знижена процентна ставка в розмірі 1.49% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 543.85% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. даного договору, якщо позичальник здійснить повне погашення кредиту в цей строк надання кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідує за датою, визначеною в п. 3.1. даного договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку передбаченого п. 4.6. цього договору. У випадку дострокового погашення кредиту, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, враховуючи день погашення. Знижена процентна ставка скасовується з дати її застосування, у разі якщо до відносин між сторонами застосовується стандартна процентна ставка. 4.2. Стандартна процентна ставка в розмірі 2.3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 839.50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього договору, якщо позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1. даного договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки, кредитодавець надає позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого Графіку платежів. 4.3. Якщо кредит надавався на акційних умовах по ставці 1.49% в день, то у разі пролонгації цього договору, позичальник сплачує 1.49% процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом (543.85% річних), починаючи з другого дня пролонгації, та 1.49% за перший день продовженого строку кредиту. Як слідує з п.п.4.6-4.8 договору, у випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом трьох календарних днів, після закінчення визначеного пунктом 3.1. цього договору строку, проценти за користування кредитом не нараховуються протягом вказаних трьох календарних днів, в іншому випадку - проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до умов п. 4.2 договору з першого дня прострочення. В будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим договором, проте не більше ніж 100 (сто) календарних днів з першого дня прострочення, після чого нарахування процентів може бути припинено кредитодавцем в односторонньому порядку. День виникнення заборгованості починається з наступного дня після настання строку сплати платежу за кредитом та/або нарахованими процентами згідно з умовами цього договору, крім випадку, передбаченого п.4.6 договору. Позичальник зобов`язаний погасити повністю суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом в строк, визначений п. 3.1 договору. Підписуючи договір, позичальник засвідчила, що кредитодавець в Додатку №1 «Графік платежів», який є невід`ємною частиною договору позики, надав позичальнику детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, інших фінансових зобов`язань позичальника, зазначивши повну інформацію, надання якої вимагається законодавством України. До підписання цього договору, позичальник ознайомлена із Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання кредиту, повний текст яких розміщений на сайті кредитодавця https://credit-pro.com.ua. Позичальник запевнила, що ознайомлена з умовами договору позики, договір позики відповідає її намірам та вона повністю розуміє предмет і зміст цього договору (п.11.4 договору). Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що договір №8152068 від 22.01.2022 дійсно укладений сторонами правочину - ТОВ «ФК «АРАГОН» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , її персональні дані, номер мобільного телефону [NUMBER] , на який відправлено одноразовий ідентифікатор [NUMBER] в якості аналога власноручного підпису позичальника. Крім того, перед укладенням договору на підставі вказаних позичальником даних, кредитором було проведено ідентифікацію особи позичальника, що підтверджується відповідною довідкою від 22.01.2022. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ФК «АРАГОН» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у [PERSON] - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом також встановлено, що ТОВ «ФК «АРАГОН» свої зобов`язання за кредитним договором №8152068 від 22.01.2022 виконало належним чином, здійснивши через платіжну інфраструктуру ТОВ «ПрофітГід» перерахування коштів на платіжну картку клієнта [PERSON] 22.01.2022 о 21.34 год. грошових коштів у сумі 1 500 грн. 00 коп., картка № [NUMBER] , емітована АТ «Ощадбанк», номер транзакції 34288-00452-28864, що підтверджується платіжною інструкцією №292393 від 22.01.2022 та підтвердженням про здійснення переказу коштів, наданим ТОВ «ПрофітГід». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання не виконувала належним чином. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.04.2025 слідує, що на погашення кредиту відповідач жодних платежів не здійснила, заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 24 855 грн. 75 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 1 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 22.05.2022 до 01.04.2025 (1045 днів) за ставкою 1,49% - 23 355 грн. 75 коп. Оскільки відповідач не навела власного контррозрахунку суми боргу, не надала первинних документів, за якими можна було б прослідкувати здійснені нею платежі, виходячи з обсягу наявних у справі доказів суд вважає доведеною заборгованість за кредитним договором, оскільки вона розрахована кредитором арифметично вірно у відповідності до положень договору, яким передбачений порядок нарахування процентів та їх ставка після закінчення строку дії договору у разі невиконання його умов протягом строку кредитування. Відтак, вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем збитків на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.03.2022 до 01.04.2025 у виді інфляційних втрат - 2 763 грн. 01 коп., 3% річних - 538 грн. 99 коп., то суд констатує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у даній справі виникли 22.01.2022, а нарахування збитків на підставі ч.2 ст.625 ЦК України проведене кредитором за період з 01.03.2022 до 01.04.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення збитків на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.03.2022 до 01.04.2025 в період дії воєнного стану суперечать положенням чинного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial