Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

23.05.2025 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача [PERSON] , [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, у якій позивач просить стягнути відповідача на її користь 34 176,80 грн матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири; 10 000,00 грн моральну шкоду внаслідок залиття квартири, покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що близько року сім`я позивачки потерпає від постійного залиття їх квартири особами, які проживають у квартирі [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. 12.09.2024 комісією КП «Ладжитлосервіс» проведено обстеження належної позивачу квартири та складено акт про те, що 06.09.2024 власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] . Під час обстеження було встановлено: коридор - на стелі водоемульсійна фарба - є тріщини невідомого походження. Слідів замокання не видно. Коридор на стіні шпалери - є жовті потьоки (сліди) сухі. На меблевій стінці є відшарування та тріщини. На стіні плитка - має здуття. Залиття трапилося зі слів власника кв. 10 три рази. Причиною залиття є несправний сифон на кухні. 20.01.2025 комісією КП «Ладжитлосервіс» проведено обстеження належної позивачу квартири та складено акт про те, що 20.01.2025 власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] . Під час обстеження було встановлено: на кухні проводиться ремонт - відсутні меблі, газова плита. На стіні (від під`їзду) пляма 0,12 м.кв., в кутку пляма мокра - 2,4 м.кв., на стіні від кімнати пляма мокра - 1,35 м.кв. та 0,28 м.кв. Над вікном від попереднього залиття залишились плями - 1,19 та 0,42 м.кв. В коридорі є часткове відшарування шпалер. Залиття сталося по причині ганебного ставлення до сантехнічного обладнання власником квартири [ADDRESS] . Для проведення відновлювального ремонту позивач змушена була виконати ряд ремонтних робіт у своїй квартирі, а саме: демонтаж шпаклівки разом із штукатуркою - 3,5 м.кв., грунтовка - 22 м.кв., грунтовка з кварцовим піском - 9 м.кв., укладка кабелю - 50 м/п, з`єднання кабелю, шпаклівка стін під шпалери 22 м.кв., монтаж зовнішнього перфокутника - 2,45 м/п, монтаж верхнього вентиляційного відкосу, укладання плитки, фарбування стелі, поклейка багетів, укладання лінолеуму та плінтусів. Витрати позивача на будівельні матеріали склали 10 328,80 грн. Для визначення вартості відновлення затопленої квартири позивач звернулася до ТОВ «Енергосервіс ЛТД» для складання кошторису на поточний ремонт квартири внаслідок затоплення. Вартість складання кошторису на поточний ремонт квартири внаслідок залиття складає 2000 грн. ТОВ «Енергосервіс ЛТД» виготовило кошторис на поточний ремонт квартири внаслідок затоплення, за яким розмір витрат складає 21 768,00 грн. На виготовлення кошторисної документації на поточний ремонт квартири внаслідок залиття позивач сплатила 2000 грн. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] . За отримання відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника квартири [ADDRESS] , позивач сплатила 80 грн. Позивач вказує, що внаслідок неодноразового залиття з вини відповідача її квартири вона не мала можливості користуватися квартирою через плісняву на стінах, пошкодженій стелі, підлозі, виникла необхідність втрачати значну кількість часу на провітрювання квартири, демонтаж меблів, що призвело до душевних страждань. На даний час позивачка щоденно живе у страху повторного залиття її квартири. Отже затоплення її квартири призвело до вимушених змін в житті позивача, оскільки була необхідність у проведенні робіт по відновленню квартири, докладання додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Спричинені душевні страждання, яких позивач зазнала у зв`язку із залиттям квартири, вона оцінює в розмірі 10 000 грн. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Відповідачу [PERSON] ухвала суду про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками надсилалася за відомим місцем проживання ( [ADDRESS] ), проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 01.09.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Рябоконя В.О. витребувані додаткові докази. Ухвалою суду від 03.10.2025 закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Рябоконь В.О. позов підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 03.11.2025, 03.12.2025, 19.12.2025 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявами і клопотаннями з процесуальних питань не зверталася, відзив на позовну заяву не надала, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на боці позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви, у яких просили розгляд справи проводити без їх участі, та не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01.2001, виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, позивач [PERSON] , разом із чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , які є третіми особами у справі, є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.15). Позивач [PERSON] неодноразово зверталася на службу 102 з повідомленнями про затоплення її квартири особами, які проживають у квартирі [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. Так, 04.07.2024 о 07 год 24 хв позивач звернулася з повідомленням до служби 102, яке було зареєстровано в ІТС «Iнформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №2071, про те, що 04.07.2024 о 07:23 за адресою: [ADDRESS] , сусіди з квартири [ADDRESS] порушували громадський спокій в нічний проміжок часу, а наразі затоплюють її, на зауваження не реагують (а.с.20). 06.09.2024 о 02 год 08 хв позивач звернулася з повідомленням до служби 102, яке було зареєстровано в ІТС «Iнформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №2862, про те, що 06.09.2024 о 02:07 за адресою: [ADDRESS] конфлікт з сусідами з квартири [ADDRESS] , які затоплюють її квартиру, не відчиняють двері (а.с.19). 10.09.2024 о 20 год 28 хв позивач звернулася з повідомленням до служби 102, яке було зареєстровано в ІТС «Iнформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №2951, про те, що 10.09.2024 о 20:28 за адресою: [ADDRESS] конфлікт з сусідами з квартири [ADDRESS] , які затоплюють її квартиру, не відчиняють двері (а.с.18). 12.09.2024 КП «Ладжитлосервіс» Ладижинської міської ради Вінницької області, яка є організацією, що обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, в складі комісії: техніків [PERSON] , [PERSON] , сантехніків [PERSON] , [PERSON] , було проведено обстеження належної позивачу квартири та складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який 12.09.2024 затверджений директором КП «Ладжитлосервіс» Зубрицьким І.Б. (а.с.17) В ході обстеження було встановлено, що 06.09.2024 у квартирі [ADDRESS] , власник [PERSON] сталося залиття. Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] . Під час обстеження було встановлено: коридор на стелі водоемульсійна фарба - є тріщини невідомого походження. Слідів замокання не видно. Коридор на стіні шпалери - є жовті потьоки (сліди) сухі. На меблевій стінці є відшарування та тріщини. На стіні плитка - має здуття. Залиття трапилося зі слів власника кв. 10 три рази. Причиною залиття є несправний сифон на кухні. 20.01.2025 КП «Ладжитлосервіс» Ладижинської міської ради Вінницької області, яка є організацією, що обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, в складі комісії: техніків [PERSON] , [PERSON] , було проведено обстеження належної позивачу квартири та складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який 20.01.2025 затверджений директором КП «Ладжитлосервіс» Зубрицьким І.Б. (а.с.21) В ході обстеження було встановлено, що 20.01.2025 сталося залиття квартири [ADDRESS] , власник [PERSON] . Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] . Під час обстеження було встановлено: на кухні проводиться ремонт - відсутні меблі, газова плита. На стіні (від під`їзду) пляма 0,12 м.кв., в кутку пляма мокра - 2,4 м.кв., на стіні від кімнати пляма мокра - 1,35 м.кв. та 0,28 м.кв. Над вікном від попереднього залиття залишились плями - 1,19 та 0,42 м.кв. В коридорі є часткове відшарування шпалер. Залиття сталося по причині ганебного ставлення до сантехнічного обладнання власником квартири [ADDRESS] . Для проведення відновлювального ремонту позивач змушена була виконати ряд робіт у своїй квартирі, а саме: демонтаж шпаклівки разом із штукатуркою - 3,5 м.кв., грунтовка - 22 м.кв., грунтовка з кварцовим піском - 9 м.кв., укладка кабелю - 50 м/п, з`єднання кабелю, шпаклівка стін під шпалери 22 м.кв., монтаж зовнішнього перфокутника - 2,45 м/п, монтаж верхнього вентиляційного відкосу, укладання плитки, фарбування стелі, поклейка багетів, укладання лінолеуму та плінтусів. Витрати позивача на будівельні матеріали склали 10 328,80 грн, що підтверджується відповідними товарними чеками (а.с.42-45). На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивач надала до позовної заяви Локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01, складений за поточними цінами станом на 03.02.2025, виготовлений ТОВ «Енергосервіс ЛТД», згідно з якими поточний ремонт приміщень квартири внаслідок затоплення за адресою: [ADDRESS] , в становить 21 768 грн (а.с.24-25). Згідно з квитанцією до платіжної інструкції від 12.02.2025 позивачем [PERSON] сплачено ТОВ «Енергосервіс ЛТД» на підставі рахунку №45 від 12.02.2025 (а.с.23) за виготовлення кошторисної документації на поточний ремонт квартири внаслідок залиття 2000 грн (а.с.41). Власником квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище на 5 поверсі, є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404848494 від 21.11.2024 (а.с.22). З метою отримання відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника квартири [ADDRESS] , позивачем [PERSON] здійснено оплату адміністративної послуги на суму 80 грн (а.с.46). В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодувати матеріальну шкоду. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За правилами частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014 у справі №3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21.04.2021 у справі №648/2035/17, від 15.07.2021 у справі №520/4080/16, від 27.10.2021 у справі №461/484/18, від 09.02.2022 у справі №161/7881/20. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.08.2020 у справі №925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач довів належними та допустимими доказами факт залиття його квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, розмір завданих збитків, тоді як відповідачі не спростували своєї вини у залитті квартири позивача. Відповідно до статті 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Надані позивачем акти про залиття відповідають вимогам Правил. Та обставина, що відповідачем не підписано надані позивачем акти про залиття, не свідчить про їх недостовірність, оскільки відповідач жодними належними та допустимими доказами не спростувала факт залиття належної позивачу квартири внаслідок аварії, що трапилась у квартирі, належній відповідачу. Факт залиття квартири [ADDRESS] і його наслідки зафіксовані комісійним Актами про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 12.09.2024, 20.01.2025, які підписані членами комісії та затверджені директором організації, що обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, містять усі необхідні дані та відомості, а саме: дату їх складення (обов`язкового складення акта безпосередньо у момент залиття Правила не вимагають), прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; характер залиття та його причини; характер та обсяг пошкоджень внаслідок залиття; висновки комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Будь-яких доказів на спростування зазначених у Актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідачем не надано. Причинами залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 06.09.2025 є несправний сифон на кухні в квартирі [ADDRESS] , 20.01.2025 несправність сантехнічного обладнання в квартирі [ADDRESS] . Судом встановлено, що квартира відповідача розташована поверхом вище над квартирою позивача, жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідача не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з вини відповідача. Таким чином, враховуючи, що позивачем під час судового розгляду справи доведено завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, та наявності вини відповідача у вказаному залитті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди. При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, що належить позивачу, суд виходить з положень статті 22 ЦК України, за змістом якої до вартості матеріального збитку слід включати втрати, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі. Обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві. Відповідно до частини 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України). Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. У даній справі, позивач представив докази, що підтверджують факт залиття, джерело залиття (квартира відповідача), розмір завданої шкоди та причинний зв`язок між ними. Відповідач, у свою чергу, у процесуальний спосіб не спростувала належним чином розміру завданої шкоди. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд враховує, що згідно Локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01 станом на 03.02.2025, вартість поточного ремонту приміщень квартири внаслідок затоплення за адресою: [ADDRESS] , в становить 21 768 грн, до якого в тому числі входить вартість матеріалів на загальну суму 14 600 грн. Позивач [PERSON] власними силами здійснювала відновлювальний ремонт, на придбання будівельних матеріалів нею було витрачено 10 328,80 грн. Враховуючи, що відшкодування матеріальної шкоди на заявлену позивачем суму призведе до подвійного стягнення вартості будівельних матеріалів, суд приходить до висновку, що завдана внаслідок залиття квартири матеріальна шкода підлягає відшкодуванню на суму 21 768,00 грн згідно Локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01 станом на 03.02.2025. Таким чином, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 21 768,00 грн та витрат на оплату виготовлення кошторисної документації в розмірі 2 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункт 3 частини другої статті 23 ЦК України). При цьому частиною третьою статті 23 ЦК України встановлено спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що внаслідок залиття квартири та пошкодження майна, позивач зазнала моральних страждань. Враховуючи тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода, завдана внаслідок залиття квартири в сумі 21 768,00 грн, витрати за складання кошторисної документації на поточний ремонт квартири внаслідок залиття в сумі 2 000,00 грн., вартість отримання відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав 80 грн, моральна шкода, завдана залиттям квартири в сумі 7 000,00 грн., підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, яка є власником квартири [ADDRESS] , і повинна нести відповідальність за свою власність та вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття, оскільки матеріалами цивільної справи підтверджується вина останньої у затопленні квартири [ADDRESS] . Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial