Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

23 червня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 13 жовтня 2023 року. В шлюбі в них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та бере участі у її вихованні. Дитина перебуває на її повному утриманні, однак самотужки їй важко забезпечити дитину усім необхідним у повній мірі. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Ухвалою судді від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заявою від 18 грудня 2025 року просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява з додатками, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу останнього відомого місця проживання. Однак, відповідні поштові відправлення повернуті на адресу суду неврученим адресату, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Суд установив, що сторони є подружжям, шлюб між ними зареєстрований 13 жовтня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис про шлюб №2071. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Також установлено, що сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вид. 20 березня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1, 2 статті 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд установив, що малолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, однак добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач заявляє вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає, будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утримання від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Копією акту № 47 від 15 травня 2025 року, виданого головою ОСББ «Космонавтів 20», підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , проживає разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату розгляду справи дитина не досягла трирічного віку. На підставі встановлених судом обставин та наведених норм матеріального права, враховуючи право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку, передбачене частиною другою статті 84 Сімейного кодексу України, а також з огляду на те, що відповідні обставини відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до досягнення дитиною, [PERSON] , трирічного віку. Статтею 79 Сімейного кодексу України врегульовано питання часу, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, суд дійшов висновку про стягнення аліментів у спірних правовідносинах, починаючи з дати пред`явлення позову до суду, тобто з 23 червня 2025 року. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у розмірі 1211,20 слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved