Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 31 липня 2020 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №590. Сімейне життя подружжя не склалося, відносини між ними поступово погіршувалися внаслідок чого між ними почались непорозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Намагання сторін зберегти сім`ю не дало результатів у зв`язку із чим з жовтня 2023 року шлюбні відносини між ними було остаточно припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений судом строк недоліки позову усунуто. Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 02 грудня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який за своїм змістом є заявою про визнання позовних вимог. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.08.2020 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №90, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2020 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, ч.4\~ст.206 ЦПК\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 605,60 грн., інші 50% судового збору в розмірі 605,60 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved