Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 26.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладений електронний кредитний договір №968412045, в межах якого позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Сума позики становить 6500,00 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, який у подальшому, рядом додаткових угод продовжили до 31.12.2024. Таким чином 30.11.2021, право вимоги до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01 відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 060325-у відповідно до умов якого від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №968412045 від 26.09.2021 у розмірі 27600,30 грн, судовий збір що становить 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 7 000,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився. При подачі позовної заяви до суду клопотав розглядати справу за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача в судове засідання просив прийняти заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які заяви по суті справи від нього до суду не надходили. Правом на відзив не скористався. Інших клопотань в порядку статті 222 Цивільного процесуального кодексу України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, та те, що відповідач належним чином двічі повідомлявся про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд цю справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 16.09.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків. Позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки 22.09.2025. Ухвалою від 23.09.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Судові засідання призначені на 23.10.2025 та 24.11.2025. Ухвалою від 24.11.2025 витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про емітування платіжної картки на ім`я відповідача, про переказ та рух коштів на рахунку відповідача. Розгляд справи призначено на 24.12.2025. 24.12.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 26.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладений електронний кредитний договір №968412045, що підтверджується довідкою про ідентифікацію клієнта [PERSON] , ідентифікованої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) MNV4P8T9, введеного позичальником 26.09.2021. Товариство надало відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Сума позики становить 6500,00 грн строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. З нарахуванням процентів в розмірі 1,98 відсотків від суми кредиту за кожен день користуванням кредитом. У випадку користування кредитом понад встановлений строк, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 2,98 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, що підтверджено копією договору №968412045 від 26.09.2021. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики, що підтверджено випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором б/н за період 26.09.2021 по 01.10.2021, згідно якої 26.09.2021 на рахунок [NUMBER] , який було емітовано на ім`я [PERSON] , було здійснено переказ у сумі 6 500 грн. також перерахування коштів підтверджено платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 26.09.2021. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладений Договір факторингу № 28/1118-01 зі строком дії до 28.11.2019. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка допомога» уклали ряд додаткових угод (№27 від 28.11.2018, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023), якими продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Згідно укладеного договору ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права вимоги від ТОВ «Манівео швидка допомога». Відповідно до п. 5.3.3 договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в числі відступлення права вимоги на користь третіх осіб. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №162 від 30.11.2021 до договору факторнингу № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №968412045 від 26.09.2021. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №27/0524-01, згідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. Згідно з даними Реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до договору, ТОВ «Таліон Плюс» відступило «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором №968412045 від 26.09.2021 до [PERSON] 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №060325-У, згідно якого ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача. Згідно з даними додатку №1 до договору факторингу №060325-У від 06.03.2025 Реєстру боржників ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за кредитним договором №968412045 від 26.09.2021 до [PERSON] . Отже, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором факторингу. За інформацією позивача за відповідачем рахується непогашена заборгованість у розмірі 27 600,30 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21 100,00 грн - заборгованість за відсотками. V. Оцінка суду. Дослідивши представлені позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту п`ятого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п.3, 6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа. Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту дванадцять статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У відповідності до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Отже, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] в частині стягнення суми тіла кредиту є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі. Щодо розміру заборгованості за несплаченими відсотками по кредиту суд дійшов висновку про таке. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору № 968412045 від 26.09.2021, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] сторони погодили щоденну сплату процентів за кредитом, який наданий на 30 днів з 26.09.2021 до 26.10.2021, що передбачено п.1.7. договору. У п.1.3 цього договору зазначено, що дата повернення позики 26.10.2021. Пунктом 1.8. договору № 968412045 від 26.09.2021 сторони погодили, що встановлений в п.1.7. Договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Однак, матеріали справи не містять інформації щодо активації функції продовження строку Дисконтного періоду. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У випадку цієї справи сторонами погоджена щоденна виплата процентів. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, тобто до 26.10.2021, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право кредитодавця нараховувати відсотки на підставі умов договору. До такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Outcome: partial