Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

20.10.2025 до суду надійшов зазначений позов, згідно з яким позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 120951,43 грн, а також понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 25000,00 грн витрат на правову допомогу. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 28.08.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» в електронній формі договір позики №2942815504-114151, відповідно до умов якого отримала позику у розмірі 4000,00 грн строком 20 діб, до 17.09.2021 (включно), яку зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,95% за кожен день користування. 29.06.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір №3637066 в електронній формі, відповідно до умов якого отримала кредитні кошти в сумі 10000,00 грн, які зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування ним. 30.07.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір №102651510 в електронній формі, відповідно до умов якого отримала кредитні кошти в сумі 5700,00 грн, які зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування ним. 01.03.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики №1246517 в електронній формі, відповідно до умов якого отримала позику в сумі 8000,00 грн, які зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,99%. На підставі договорів факторингу право грошової вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідачка свої зобов`язання за договорами не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на день формування позовної заяви становить: за договором №2942815504-114151 від 28.08.2021 26144,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за тілом позики; 22144,00 грн заборгованість за процентами; - за договором №3637066 від 29.06.2021 38104,80 грн, з яких: 6511,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 30893,80 грн заборгованість за процентами, 700,00 грн заборгованість за комісіями; за договором №102651510 від 30.07.2021 32194,42 грн, з яких: 4742,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 26825,42 грн заборгованість за процентами, 627,00 грн заборгованість за комісіями; за договором №1246517 від 01.03.2021 24508,21 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за тілом позики, 16361,80 грн заборгованість за процентами; 128,00 грн інфляційні збитки, 18,41 грн нараховані 3% річних, що і стало підставою для звернення до суду. 24.10.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 10.11.2025 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності, який вона просить застосувати о спірних правовідносин. Позивач не є кредитором за спірними кредитними зобов`язаннями, оскільки не надав жодної додаткової угоди до договору факторингу, в якій би було зазначено прізвище, ім`я та по батьків відповідачки як особи, право вимоги стосовно якої передано, а також де були б зазначені реквізити кредитного договору, право вимоги по якому передано. Стосовно витягу з договору факторингу зазначає, що цей документ складений позивачем в односторонньому порядку, без будь яких відміток іншої сторони договору факторингу, а тому не може братися до уваги судом, оскільки є недопустимим доказом. Також позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував дійсний розмір права вимоги відносно відповідача, яке було передано позивачу, а той розмір який вказаний в позовній заяві нічим документально не підтверджений. Крім того позивачем не надані банківські виписки з рахунків відповідача, на які нібито здійснювалися перерахунки коштів на виконання кредитних договорів, не надано доказів перерахування коштів на її рахунок, якими є банківська виписка або меморіальний ордер (платіжне доручення). Також відповідачка посилається на положення ст.ст. 516, 517 ЦК України. Просить відмовити в задоволенні позовну в повному обсязі. 17.11.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що матеріали справи містять докази перерахування кредитоавцями грошових коштів на рахунок відповідачки та сплати останньою грошових коштів за кредитними договорами, у зв`язку з чим, твердження про неотримання нею грошових коштів від кредитодавців суперечать фактичним обставинам справи. Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачкою. Щодо повідомлення про заміну кредитора зазначає, що повідомлення боржника здійснювалося первісними кредиторами. Окрім того вказує, що наслідком неповідомлення боржника про заміну кредитора є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою зобов`язань як на користь первісних кредиторів, так і на користь позивача. Також зазначає, що строк позовної давності позивачем не було пропущено, оскільки перебіг такого строку зупинявся у зв`язку з введенням у а в подальшому воєнного стану. Просить відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. Встановлено, що 01.03.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №1246517, відповідно до умов якого: сума позики - 8000,00 грн; строк позики - 30 днів, тобто до 31.03.2021; процентна ставка (базова) 1,99% в день; знижена процентна ставка 0,59% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% за день (а.с. 12). У розділі 11 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» зазначено рахунок позичальника - [NUMBER] . Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3ATfMYgta4. Перерахування грошових коштів у сумі 8000,00 грн на картку позичальника [NUMBER] , що емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] , було здійснено за допомогою компанії ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», яка відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251209/90783-БТ та випискою по рахунку (а.с. 19-20, 244, 247). Відповідно до розрахунку, здійсненого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 27.01.2022 заборгованість [PERSON] за договором №1246517 від 01.03.2021 становить 24361,80 грн, з них: 8000,00 грн заборгованість за тілом позики, 16361,80 грн заборгованість за відсотками (а.с. 23-25). 29.06.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №3637066, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000,00 грн, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору) (а.с. 28-33). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору №3637066 узгоджено строк кредитування, а саме строком на 30 днів з 29.06.2021; термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 29.07.2021. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору №3637066 комісія за надання кредиту становить 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору №3637066 проценти за користування кредитом 2640,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 кредитного договору №3637066 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору №3637066 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказну на картковий рахунок. Пунктом 2.2.1 кредитного договору №3637066 визначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. За пунктом 2.3.1.1 кредитного договору №3637066 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - Правила), що розміщені на сайти товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору №3637066 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Пунктом 3.4.2 кредитного договору №3637066 визначено, що позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 4.2 кредитного договору №3637066 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору №3637066 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. кредитного договору №3637066 розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору №3637066, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. кредитного договору №3637066 укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору №3637066 цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. У додатку №1 до кредитного договору №3637066 визначена кількість та розмір платежів, періодичність внесення у графіку платежів (а.с. 32). Також до кредитного договору додано Паспорт споживчого кредиту №3637066 (Додаток №2 до Договору про споживчий кредит) (а.с. 33). Матеріали справи містять анкету-заяву на кредит №3637066 від позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 29.06.2021, відповідно до якої погоджені умови кредитування на суму 10000,00 грн у валюті: Українська гривня, строк кредиту: 30 днів з 29.06.2021, дата повернення кредиту 29.07.2021, сума повернення 13340,00 грн, комісія за надання кредиту: 700,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 7,00% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом: 2640,00 грн, нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 27). З довідки про ідентифікацію вбачається, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: R31994; дата відправки ідентифікатора позичальнику: 29.06.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380661199167 (а.с. 38). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором №3637066 виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується квитанцією від 29.06.2021, відповідно до якої на картковий рахунок № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] , були перераховані 10000,00 грн, що також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251209/90783-БТ та випискою по рахунку (а.с. 39, 244, 246). З відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що за кредитним договором№3637066 від 29.06.2021, 29.06.2021 було надано кредит у розмірі 10000,00 грн, 29.06.2021 нарахована комісія за оформлення кредиту у сумі 700,00 грн, з 30.06.2021 по 15.12.2021 нараховувалися проценти, комісія за пролонгацію, відповідачкою проводилася часткова сплата тіла кредиту, процентів по кредиту та сплата комісії за пролонгацію. Заборгованість за цим договором станом на 15.12.2021 становить 14990,75 грн, з них: 6511,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 7779,75 грн заборгованість за відсотками, 700,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 40-43). 30.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №102651510, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5700,00 грн, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору) (а.с. 45-51). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору №102651510 узгоджено строк кредитування, а саме строком на 30 днів з 30.07.2021; термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 29.08.2021. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору №102651510 комісія за надання кредиту становить 627,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору №102651510 проценти за користування кредитом 2137,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 кредитного договору №102651510 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні №102651510 кошти надаються позичальнику шляхом переказну на картковий рахунок. Пунктом 2.2.1 кредитного договору №102651510 визначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. За пунктом 2.3.1.1 кредитного договору №102651510 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - Правила), що розміщені на сайти товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору №102651510 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Пунктом 3.4.2 кредитного договору №102651510 визначено, що позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 4.2 кредитного договору №102651510 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору №102651510 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. кредитного договору №102651510 розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору №102651510, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. кредитного договору №102651510 укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. кредитного договору №102651510 цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. У додатку №1 до кредитного договору №102651510 від 30.07.2021 визначена кількість та розмір платежів, періодичність внесення у графіку платежів (а.с. 50). Також до кредитного договору додано Паспорт споживчого кредиту 102651510 (Додаток №2 до Договору про споживчий кредит) (а.с. 51). Матеріали справи містять анкету-заяву на кредит №102651510 від позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 29.07.2021, відповідно до якої погоджені умови кредитування на суму 5700,00 грн у валюті: Українська гривня, строк кредиту: 30 днів з 30.07.2021, дата повернення кредиту 29.08.2021, сума повернення 8464,5000 грн, комісія за надання кредиту: 627,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 11,00% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом: 2137,50 грн, нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 44). З довідки про ідентифікацію вбачається, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: V14786; дата відправки ідентифікатора позичальнику: 30.07.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380661199167 (а.с. 57). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором №102651510 виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується квитанцією від 30.07.2021, відповідно до якої на картковий рахунок № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] , були перераховані 5700,00 грн, що також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251209/90783-БТ та випискою по рахунку (а.с. 58, 244, 245 зворот). З відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що за кредитним договором №102651510 від 30.07.2021, 30.07.2021 було надано кредит у розмірі 5700,00 грн, 30.07.2021 нарахована комісія за оформлення кредиту у сумі 627,00 грн, з 31.07.2021 по 17.12.2021 нараховувалися проценти, комісія за пролонгацію, відповідачкою проводилася часткова сплата тіла кредиту, процентів по кредиту та сплата комісії за пролонгацію. Заборгованість за цим договором станом на 15.12.2021 становить 15834,52 грн, з них: 4742,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 10465,52 грн заборгованість за відсотками, 627,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 59-61). 28.08.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №2942815504-114151, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» зобов`язалося надати відповідачці кредит, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити плату за користування кредиту у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом (а.с. 62-67). Відповідно до п.п. 2.2, 2.3, 2.4 договору №2942815504-114151 кредит надається в загальному розмірі 4000,00грн. Строк користування коштами складає 20 діб з 28.08.2021, та закінчується 17.09.2021 (включно). Цільове призначення кредиту: споживчі потреби, у тому числі придбання позичальником будь-яких товарів, робіт та послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Згідно із п. 2.5, 2.6. договору №2942815504-114151 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений Договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Відповідно до п.п. 3.9, 3.10 договору №2942815504-114151 позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом згідно Графіку розрахунків. Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення кредиту та сплати процентів чи інших платежів, менша розміру, вказаного у Графіку розрахунків (додаток №1 до цього договору), то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплачені, вважаються простроченими. Згідно з п. 3.19 договору №2942815504-114151 сторони домовились, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно Тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно Тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати. Відповідно до п. 4.1.2 договору №2942815504-114151 у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів, або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, позичальник має право порушувати, перед кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого п. 2.3. цього договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через Особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у п. 3.19 цього договору. Пунктом 9.2 договору №2942815504-114151 визначено, що цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. У розділі «Реквізити сторін» зазначено банківський рахунок позичальника [PERSON] [NUMBER] . Відповідно до Графіку розрахунків позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем в розмірі 4940,00 грн 17.09.2021 (а.с. 67 зворот). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором S2YVWBP5. Також [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов надання позики (а.с. 68-71). 28.08.2021 о 17.03 год. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» виконано свої зобов`язання за договором №2942815504-114151 та перераховано на картку № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] ,номер якої надано йому позичальником та вказано у договорі, грошові кошти в сумі 4000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 27.03.2024 №1707/03, повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251209/90783-БТ та випискою по рахунку(а.с. 76-77, 244-245). Відповідно до розрахунку, здійсненого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», станом на 18.01.2022 заборгованість [PERSON] за договором №2942815504-114151 від 28.08.2021 становить 4928 грн, з них: 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 928,00 грн заборгованість за відсотками. При цьому з розрахунку вбачається, що 18.09.2021 та 21.09.2021 відповідачкою здійснено платежі, в тому числі платіж за пролонгацію, після чого нарахування відсотків не проводилося (а.с. 78-79). Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За приписами ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. В ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис«, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Згідно з вимогами ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За приписами ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. З наведеного вбачається, що договір позики №1246517 від 01.03.2021, договір про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021, договір про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 та договір позики №2942815504-114151 від 28.08.2021 було укладено з [PERSON] у спосіб подання згоди відповідачки на надання їй відповідної суми грошових коштів. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а, відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. З огляду на викладене суд вважає наявні у матеріалах справи докази належними та допустимими, а у сукупності достатніми на підтвердження факту укладення договору позики №1246517 від 01.03.2021, договору про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021, договору про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 та договору позики №2942815504-114151 від 28.08.2021 та отримання [PERSON] обумовлених цими договорами коштів у сумі 8000,00 грн, 10000,00 грн, 5700,00 грн та 4000,00 грн відповідно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок про те, що тлумачення статті 516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. З дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони будуть нараховані Клієнтом) за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами позики, право вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (а.с. 80-89) Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором №1246517 на загальну суму заборгованості 24361,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн, заборгованість по процентам за користування 16361,80 грн (а.с. 92-95). 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах боржників. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі, але не раніше оплати повного фінансування Фактором придбаного у Клієнта права вимоги (а.с. 96-104) Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №3637066 на загальну суму заборгованості 14990,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6511,00 грн, заборгованість по процентам 7779,75 грн, заборгованість по комісії 700,00 грн (а.с. 108-111). 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах боржників. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі, але не раніше оплати повного фінансування Фактором придбаного у Клієнта права вимоги (а.с. 112-120) Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №102651510 на загальну суму заборгованості 15834,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4742,00 грн, заборгованість по процентам 10465,52 грн, заборгованість по комісії 627,00 грн (а.с. 124-126). 18.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» (Кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-01/2022, відповідно до якого Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього договору (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них(а.с. 127-133). Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-01/2022 від 18.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики №2942815504-114151 на загальну суму заборгованості 4928,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 928,00 грн (а.с. 138-140). Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) відступило шляхом продажу, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) набуло права вимоги, що належать ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, кредитними договорами (а.с. 141-151). Згідно з Реєстрами боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договорами: - №1246517 на загальну суму заборгованості 24508,21 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн, заборгованість по процентам 16361,80 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно зі ст. 625 ЦК України -146,41 грн; - №3637066 на загальну суму заборгованості 38104,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6511,00 грн, заборгованість по процентам 30893,80 грн, заборгованість по комісії 700,00 грн; - №102651510 на загальну суму заборгованості 32194,42 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4742,00 грн, заборгованість по процентам 26825,42 грн, заборгованість по комісії 627,00 грн (а.с. 156-162). Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) відступило шляхом продажу, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) набуло права вимоги, що належать ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, кредитними договорами (а.с. 163-173). Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором №2942815504-114151 на загальну суму заборгованості 26144,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 22144,00 грн (а.с. 177-179). Надані копії вищезазначених договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а також реєстрів боржників містять підписи сторін, які підтверджують укладення цих договорів та перехід права вимоги за договорами, укладеними з [PERSON] , від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а в послідуючому від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Суд визнає, що копії договорів факторингу, договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, а тому твердження відповідачки, що позивач не є кредитором за спірними кредитним зобов`язаннями, не заслуговують на увагу. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги набуло право вимоги за договором позики №1246517 від 01.03.2021, договором про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021, договором про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 та договором позики №2942815504-114151 від 28.08.2021, тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитів та позик у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цими договорами. При цьому, щодо посилань відповідачки у відзиві на позовну заяву на положення ст.ст. 516, 517 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, неповідомлення боржника про здійснену заміну кредитора у письмовій формі, не звільняє його від виконання свого обов`язку, а лише тягне за собою ризик настання для нового кредитора у зобов`язанні несприятливих наслідків, а саме: виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, що буде вважатися належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК Украни); боржник матиме право висувати проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ч. 2 ст. 518 ЦК України). Належних та допустимих доказів про погашення боргу первісним кредиторам суду не надано. Відповідно до розрахунків, здійснених ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість [PERSON] становить: - за договором №1246517 від 01.03.2021 - 24508,21 грн, з них: 8000,00 грн заборгованість за тілом позики, 16361,80 грн заборгованість за відсотками, 18,41 грн 3% річних, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 (включно), 128,00 грн інфляційні збитки, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за лютий 2022 року (а.с. 180, 181); - за договором №3637066 від 29.06.2021 38104,80 грн, з них: 6511,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 30893,80 грн заборгованість за відсотками, 700,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 182, 183); - за договором №102651510 від 30.07.2021 32194,42 грн, з них: 4742,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 26825,42 грн заборгованість за відсотками, 627,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 184,185); - за договором №2942815504-114151 від 28.08.2021 26144,00 грн, з них: 4000,00 грн заборгованість за тілом позики, 22144,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 186, 187). Вирішуючи питання щодо законності нарахування процентів, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Частиною 1 ст. 1050 Кодексу передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Щодо нарахувань за договором позики №1246517 від 01.03.2021. За умовами договору позики №1246517 від 01.03.2021 строк позики (строк договору) 30 днів, тобто до 31.03.2021. Умовами даного договору не передбачено пролонгації строку кредитування. Таким чином, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти. За таких обставин, за договором позики №1246517 від 01.03.2021 стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 включно. З розрахунку заборгованості по договору позики №1246517 від 01.03.2021 вбачається, що за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 включно нараховувалися проценти за заниженою процентною ставкою 0,59%. Відповідачкою було сплачено в рахунок погашення заборгованості 8550,20 грн (а.с. 23-25). Таким чином, заборгованість за договором позики №1246517 від 01.03.2021 складає 865,80 грн (8000,00 грн (тіло позики) + 1416,00 грн (відсотки за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 включно) 8550,20 грн (сума, що була сплачена відповідачкою)). Окрім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачки за договором позики №1246517 від 01.03.2021 відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних збитків за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 (включно), які на заборгованість у розмірі 865,80 грн становлять 1,99 грн та 13,85 грн відповідно. З огляду на викладене, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача за договором позики №1246517 від 01.03.2021 заборгованість у розмірі 881,64 грн (865,80 грн + 1,99 грн + 13,85 грн). Щодо нарахувань за договором про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021. Зі змісту пункту 1.3, підпунктів 2.3.1.1 та 2.3.1.2 пункту 2.3, пункту 4.2 договору про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021 слідує, що кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 29.07.2021. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, для чого він має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Також Позичальник може збільшити строк кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) на 1 день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів. Починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та основних графіків платежу, кредитодавець має право нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. З наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення по договору про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021 (а.с. 40-43) вбачається, що відповідачкою неодноразово здійснювалися дії для продовження строку кредитування, останній раз 23.09.2021, у період з 24.09.2021 до 26.09.2021 включно ТОВ «МІЛОАН» нараховувалися відповідачу відсотки згідно з п. 1.5.2 договору, а з 27.09.2021 по 20.11.2021 включно нараховувалися відсотки згідно з пунктом 1.6, 2.3.1.2 договору, а всього 58 днів з моменту останньої пролонгації, що узгоджується з умовами договору. Заборгованість за цим договором станом на 21.11.2021 становить 14990,75 грн, з них: 6511,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 7779,75 грн заборгованість за відсотками, 700,00 грн заборгованість за комісією. Таким чином, продовження нарахування процентів по договору №3637066 від 29.06.2021 після закінчення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) є неправомірним. Окрім того, відповідно до договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021, ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах боржників. Разом з цим, за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» були нараховані відсотки у сумі 23114,05 грн (а.с. 182), які не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. З огляду на викладене, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача за договором про споживчий кредит №3637066 від 29.06.2021 заборгованість у розмірі 14990,75 грн. Щодо нарахувань за договором про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021. Зі змісту пункту 1.3, підпунктів 2.3.1.1 та 2.3.1.2 пункту 2.3, пункту 4.2 договору про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 слідує, що кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 29.08.2021. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, для чого він має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Також Позичальник може збільшити строк кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) на 1 день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів. Починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та основних графіків платежу, кредитодавець має право нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. З наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення по договору про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 (а.с. 59-61) вбачається, що відповідачкою неодноразово здійснювалися дії для продовження строку кредитування, останній раз 23.09.2021, у період з 24.09.2021 до 26.09.2021 включно ТОВ «МІЛОАН» нараховувалися відповідачу відсотки згідно з п. 1.5.2 договору, а з 27.09.2021 по 21.11.2021 включно нараховувалися відсотки згідно з пунктом 1.6, 2.3.1.2 договору, а всього 59 днів з моменту останньої пролонгації, що узгоджується з умовами договору. Заборгованість за цим договором станом на 22.11.2021 становить 15834,52 грн, з них: 4742,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 10465,52 грн заборгованість за відсотками, 627,00 грн заборгованість за комісією. Таким чином, продовження нарахування процентів по договору №102651510 від 30.07.2021 після закінчення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) є неправомірним. Окрім того, відповідно до договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021, ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах боржників. Разом з цим, за період з 17.12.2021 по 23.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» були нараховані відсотки у сумі 16359,90 грн (а.с. 184), які не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. З огляду на викладене, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача за договором про споживчий кредит №102651510 від 30.07.2021 заборгованість у розмірі 15834,52 грн. Щодо нарахувань за договором позики №2942815504-114151 від 28.08.2021. Згідно з п.2.3, п. 3.19 договору №2942815504-114151 від 28.08.2021 кредит надавався строком на 20 діб, тобто до 17.09.2021. Строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк шляхом внесення позичальником плати, згідно Тарифів товариства, та шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати. З розрахунку, здійсненого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», вбачається, що 18.09.2021 та 21.09.2021 відповідачкою здійснено платежі, в тому числі платіж за пролонгацію, після чого строк кредитування було продовжено до 11.10.2021, що узгоджується з умовами договору. Таким чином, продовження нарахування процентів по договору №2942815504-114151 від 28.08.2021 після закінчення строку кредитування (з урахуванням пролонгації) є неправомірним. Станом на 11.10.2021 заборгованість [PERSON] за договором №2942815504-114151 від 28.08.2021 становить 4928,00 грн, з них: 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 928,00 грн заборгованість за відсотками. Разом з цим, за період з 11.10.2021 по 23.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» були нараховані відсотки у сумі 22144,00 грн (а.с. 186), які не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. З огляду на викладене, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача за договором позики №2942815504-114151 від 28.08.2021 заборгованість у розмірі 4928,00 грн. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та відповідачем на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідачкою було заявлено про застосування судом строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, згідно з п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, яким було доповнено ЦК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 карантин було встановлено з 12.03.2020 та який в подальшому безперервно продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів Укра до 30.06.2023. Крім того, на підставі Закону України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Законом України від 08.11.2023 №3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» пункт 19 викладено в такій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Вказаний закон набрав чинності 04.09.2025, тому саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності. Таким чином, строк позовної давності за вищезазначеними договорами, строк кредитування за якими закінчився у 2021 році, розпочався 04.09.2025, а тому трирічний строк загальної позовної давності на час подання даного позову до суду (20.10.2025) не сплинув, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності слід відмовити. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений рішенням загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023; заявка про надання юридичної допомоги №194 від 01.09.2025; витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 (а.с. 188-194). Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. У детальному описі виконаних робіт представником позивача зазначено, що ним здійснено таку роботу: надання усної консультації з вивченням документів 2 год. 4000,00 грн; підготовка пропозицій 3 год. 6000, 00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 год. 15000,00 грн. Всього на 25000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 25000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 11). Таким чином, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (30,3%), на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 2248,99 грн ((5000,00 грн + 2422,40 грн) х 30,3%).

Outcome: partial