Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

21.04.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Так, позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг у Приватбанку № б/н від 29.06.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 34000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 04/15, тип Картка "Універсальна". Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: [NUMBER] , строк дії - 06/19, тип - Універсальна; 5168755443474610, строк дії - 05/23, тип Універсальна. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки 42 % річних. 12.02.2022 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, тому станом на 12.03.2025 року має заборгованість у сумі 83825,74 грн. яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 67701,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками 16124,14 грн. Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ КБ «ПриватБанк», останній просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 83825,74 грн. за кредитним договором б/н від 29.06.2011 року, а також судові витрати у сумі 2422 грн. 00 коп. Представник позивача Захарова К.Р. в судове засідання не з`явилася, але при подачі позову до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2022 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку. Довідкою, наданою позивачем підтверджено, що кредитний ліміт [PERSON] встановлено початковий кредитний ліміт у сумі 800 грн. 00 коп., який в подальшому був максимально збільшений 11.11.2023 року до 75 000 грн. 00 коп., та зменшено до 00 грн. 00 коп. 01.11.2024 року. Також з матеріалів справи встановлено, що відповідачем 12.02.2022 року підписано паспорт споживчого кредиту, в якому є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Крім того 12.02.2022 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 12.03.2025 року має заборгованість у сумі 83825,74 грн. яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 67701,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками 16124,14 грн. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Таким чином, з огляду не вищевикладені обставини судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору без номеру від 29.06.2011 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, порушень ст. 61 Конституції України щодо наявності подвійної відповідальності судом не встановлено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, та ст. ст. ст. ст.256, 257, 261, 267, 526, 527, 530, 611, 612,623,1054ЦК України, та

Outcome: approved