Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з вказаним позовом. У позовній заяві вказано, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Позивач вказує, що постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку споживача). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» по особовому рахунку споживача. Постачальник «останньої надії» компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, позивач здійснював постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Позивач вказує, що на умовах договору позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті постачальника за посиланням htths://gas.ua/gas-prices-for-home. Посилаючись на те, що відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 48395,38 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи,

Outcome: approved