Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 18.02.2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 73 від 18.02.2014 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час проживання в шлюбі у сім`ї народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від моменту укладення шлюбу і по даний час сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом із ними у квартирі була зареєстрована та проживала [PERSON] , [INFO] , яка доводилась матір`ю чоловіка заявниці - [PERSON] та її свекрухою. Житло, у якому вони проживали - квартира по [ADDRESS] , згідно договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 31.07.2006 року належала трьом співвласникам: [PERSON] - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки. [INFO] співвласник квартири [PERSON] - батько [PERSON] подарував 1/3 частки квартири, яка йому належала, на користь сина [PERSON] , уклавши договір дарування частки квартири по [ADDRESS] . Згідно вироків Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2021 року та Франківського районного суду м. Львова від 28.12.2022 року у справі № 465/8000/15-к [PERSON] , [INFO] , відбував покарання у Львівській установі відбування покарань № 19, де перебував на проживанні. У листопаді 2024 року [PERSON] , [INFO] , був звільнений від відбування покарання, вибув із колонії, однак, не повернувся до сім`ї та не проживає по місцю його реєстрації по [ADDRESS] . Місце його проживання заявниці не відоме. [INFO] померла [PERSON] (свекруха заявниці), про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2023 року. Після смерті свекрухи [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку у квартирі по [ADDRESS] . Зважаючи на те, що [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також враховуючи те, що залишалась проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини [INFO] , заявник фактично прийняла спадщину. Крім того, заявник зазначає, що, проживаючи спільно із спадкодавцем, вона здійснювала управління майном спадкодавця, несла витрати на утримання житла, платила комунальні послуги, зробила та оплатила ремонт квартири по [ADDRESS] . У лютому 2025 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук Ірини Львівни щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні дії, про що надано відповідь на звернення. Відтак, просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після смерті свекрухи - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 02.04.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.05.2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук Ірину Львівну надати інформацію про те, чи заводилася спадкова справа до майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з наданням на підтвердження такої інформації відповідного витягу із Спадкового реєстру. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили такі задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заінтересована особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд, з`ясувавши думку заявника та її представника, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заяви. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.02.2014 року зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 73. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER] від 29.07.2014 року та серії [NUMBER] від 27.10.2015 року, видані Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції). Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 27.12.2022 року [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 31.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №458, визначено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із договору дарування частки квартири від 07.08.2006 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат та кухні, житловою площею 31,3 кв.м., загальна площа квартири - 44,2 кв.м., площа підвалу - 5,6 кв.м. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2023 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно відповіді приватного нотаріуса Ющук І.Л. від 21.02.2025 року підстави для спадкування у заявника [PERSON] відсутні. Разом із тим, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Ющук І.Л. не заводилися. За змістом відповіді ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , з 14.01.2022 року до 12.11.2024 року відбував покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№40)». 12.11.2024 року був звільнений з установи та вибув за обраним місцем проживання. В матеріалах особової справи засудженого відсутні відомості щодо особистого листування [PERSON] , в тому числі, і щодо заяви про вступ у спадщину після смерті його матері [PERSON] . Заявником [PERSON] надано копії платіжних інструкцій про оплату нею особисто комунальних послуг у квартирі за адресою: [ADDRESS] , у період вересень 2023 року - лютий 2025 року. В судовому засіданні допитувалися свідки [PERSON] та [PERSON] . Останні проживають за адресою: [ADDRESS] та є сусідами заявника [PERSON] . Підтвердили, що [PERSON] разом з малолітніми дітьми проживає протягом тривалого часу після реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , опікувалася майном та доглядала за свекрухою [PERSON] , оплачувала комунальні послуги. За вказаною адресою мешкає щонайменше з 2016 року. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту прийняття спадщини в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України для подальшої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, якщо немає спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19)). Як встановлено при розгляді справи, заявник [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свекрухи - [PERSON] , оскільки проживала за адресою: [ADDRESS] , протягом останніх п`яти років. Заявник проживає за вказаною адресою разом із дітьми, оплачує у вказаному приміщенні комунальні послуги. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки факт прийняття спадщини після смерті свекрухи - [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved