Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До суду звернулася з позовом [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог вказала що згідно рішення суду від 04.10.2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання з відповідачем в них народилося четверо дітей, син [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] . Відповідач в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачці тяжко утримувати дітей власними силами. На підставі цього позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дітей на її користь аліменти у розмірі 10 000,00 грн., до досягнення дітьми повноліття. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13.08.2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 18.09.2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надав. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 04.10.2022 року, шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дітей сина [PERSON] [INFO] , доньки [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] , доньки [PERSON] [INFO] . Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження. Також судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на повному утриманні матері - [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 81 кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Суд приймає до уваги те, що шлюб між сторонами на даний час розірвано, однак це не звільняє відповідача від обов`язку по утриманню дитини. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітніх дітей, принципу законності, суд приходитьдо висновку, що всилу ст.ст.180-183СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти накористь [PERSON] , на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000.00 грн., на дітей щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved