Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

10 вересня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного підприємства «ОСВ-АГРО» про розірвання договору оренди землі, подана представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд», відповідно до якої позивач просить: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 28 вересня 2020 року, укладений між ним та відповідачем на земельну ділянку загальною площею 4,5505 га, у тому числі 4,5505 ріллі з кадастровим номером 4823384700:10:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, дата державної реєстрації 29.09.2020 року, номер запису про інше речове право 38578964; 2) стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди землі б/н від 28 вересня 2020 року за 2022,2023, 2024 роки у сумі 8871,81 грн., у тому числі за 2022 рік заборгованість у сумі 2957,27 грн., за 2023 рік- заборгованість у сумі 2957,27 грн., за 2024 рік заборгованість у сумі 2957, 27 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилаються на те, що між сторонами було укладено договір оренди землі б/н від 28 вересня 2020 року, який було зареєстровано приватним нотаріусом Бондаренко Т.Л. 29.09.2020 року. Відповідно до умов договору, договір укладено строком на 10 років до 28 вересня 2030 року з правом пролонгації. Згідно договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки у день її одержання. Розмір орендної плати складає 2957,27 грн. на рік, що складає 3% від нормативно-грошової оцінки, зазначеної в п.2.4 договору. Орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань та несплатою орендної плати відповідачем утворилася заборгованість, яка за період з 2023 по 2024 роки становить 8871,81 грн. Оскільки відповідачем не виконані умови договорів, просить розірвати укладений з ним договір оренди землі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року(зі змінами) (далі - Закон). Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 96 ЗК України встановлені обов`язки землекористувача, а саме: землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних зі встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка площею 4,5505 га, кадастровий номер 4823384700:10:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області належать [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрацієї від 29 грудня 2003 року №588-р, серії МК, №004942. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №18. Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 серпня 2025 року, № 440370746. 28 вересня 2020 року між ПП «ОСВ-АГРО» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, за умовами якого позивач передав в оренду відповідачеві земельну ділянку кадастровий номер 4823384700:10:000:0051 (площа 4.5505 га) для ведення особистого селянського господарства. Строк договору десять років. Нормативна грошова оцінка на дату укладення договору становить 98575,78 грн., орендна плата встановлюється у розмірі 2957,27 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до положень частини 3 статті 640 ЦК України та статті 18 Закону договори оренди є укладеними з моменту державної реєстрації. Факт укладання вказаних договорів оренди відповідачем не оспорюється. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК України). Підстави припинення права користування земельною ділянкою, передбачені статтею 141 ЗК України. Так, відповідно до пункту «д» частини 1 зазначеної статті Кодексу підставою припинення право користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Зазначені умови Договору та підстави його розірвання відповідають вимогам частини 1 статті 32 Закону, пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, згідно з якими на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі систематичної несплати земельного податку або орендної плати. Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як підставу розірвання договору оренди позивач зазначає несплату орендної плати за 2022-2024 роки у розмірі 8871,81 грн. Враховуючи викладене, те, що відповідачем як орендарем були порушені умови передбачені договором оренди землі, а саме несплата орендної плати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору оренди підлягають задоволенню. Також позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача на його користь орендної плати за період з 2022 року по 2024 рік включно у розмірі 8871,81 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частинами 1-2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Оскільки, відповідач вчасно не сплатив орендну плату, порушив взяті на себе зобов`язання, доказів зворотнього відповідачем не надано, то позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1937,92 грн.

Outcome: approved