Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

23.10.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернулося Коростенське комунальне підприємство "Водоканал" з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за наданні послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування позову зазначає, що Коростенське комунальне підприємство "Водоканал", згідно договору № 20692 від 08.08.2024 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, та згідно Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Украі`ни від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 р. № 85), взяло на себе зобов`язання по наданню послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а відповідач - [PERSON] , що користуються послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за адресою: [ADDRESS] , зобов`язана оплачувати вказані послуги. Відповідач свого обов`язку щодо сплати за надані та отримані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснює, у зв`язку чим має перед Коростенським КП "Водоканал" заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 12.08.2024 року у зв`язку з виникненням заборгованості перед ККП "Водоканал" за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на підставі заяви відповідача між ККП "Водоканал" та [PERSON] був укладений договір реструктуризації боргу за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 50/2 на суму 6900 грн., відповідно до якого боржник зобов`язалася щомісячно сплачувати борг у сумі 1150 грн. та поточні нарахування. Даний договір набрав чинності з моменту укладення та діяв до 01.11.2024 року. Факт підписання договору реструктуризації свідчить про те, що боржник свій борг визнала, погодилася з його наявністю та взяла на себе обов`язок по його сплаті. Відповідачем умови договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги не виконуються, крім несплати реструктуризованої заборгованості, відповідач також не сплачує поточні нарахування, що призвело до боргу в сумі 5917,56 грн. Оскільки добровільно погашати заборгованість відповідач не бажає, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Коростенського КП "Водоканал" заборгованість за отриманні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 5917,56 грн., 3% річних у розмірі 16,61 грн., інфляційних втрат у розмірі 52,39 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Відповідач належним чином повідомлялися про розгляд справи шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала. До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з наданням житлово-комунальних послуг, а саме комунальної послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які врегульовані Житловим КодексомУкраїни, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690. Позивач здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] ., Вказаний будинок приєднанний до системи централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідач на підставі договору є споживачем комунальної послуги позивача, а саме послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідачем не отримуються послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає позивач, а також відсутня проектна документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно укладеного Договору №20692 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 08.08.2024 року вбачається, що суб`єктом користування послуг позивача є відповідач - [PERSON] . Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Споживачами житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач (п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст.7., п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно вказаного Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надані житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Відповідно до п.37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведєння, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 р., розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесешгя плати за спожиті послуги), якщо інший порядок, та строки не визначені договором. Відповідно до п.34 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведєння, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05 липня 2019 р., плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування. Згідно зі ст.67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За надані послуги відповідач не сплачує кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість. 12.08.2024 року у зв`язку з виникненням заборгованості перед ККП "Водоканал" за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на підставі власне заяви боржника між ККП "Водоканал" та [PERSON] був укладений договір реструктуризації боргу за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 50/2 на суму 6900 грн., відповідно до якого боржник зобов`язалася щомісячно сплачувати борг у сумі 1150 грн., згідно з графіком погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та сплачувати поточні нарахування за послуги. Даний договір набрав чинності з моменту укладення та діяв до 01.11.2024 року. Факт підписання договору реструктуризації свідчить про те, що відповідач - [PERSON] борг визнала, погодилася з його наявністю та взяла на себе обов`язок по його сплаті. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого суду, а також умов договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги борг у сумі 6900 грн мав сплачуватися відповідачем рівними частками з серпня 2024 по січень 2025 року у розмірі 1150 грн. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 01 серпня 2024 по 31 січня 2025 року, боржником було сплачено 1189 грн., вказана сума коштів віднесена позивачем в рахунок погашення заборгованості згідно встановленого графіку погашення реструктуризованої заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Отже, за договором реструктуризації з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню 5711 грн. (6900 грн. - 1189 грн. = 5711 грн.) Крім неоплати реструктуризованої заборгованості, у період з 01 серпня 2024 по 30 вересня 2025 року відповідач належим чином не сплачувала також поточні нарахування, внаслідок чого виникла заборгованість, яка, на підставі договору № 209677 від 08.08.2024 року, підлягає стягненню з відповідача, оскільки саме за вказаним договором остання взяла на себе зобов`язання сплачувати за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Станом на день розгляду справи указана заборгованість за спожиті послуги не сплачена. У силу ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 525 ЦК України предбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріплення принципу змагальності сторін гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, жодних доказів того, що вона не споживає послуг, які постачаються до її помешкання Коростенським КП "Водоканал" не надала. Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду від 14.09.2022 по справі № 201/1807/21: "споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними". З огляду на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та встановлені обставини справи, суд виходить із того, що відповідач - [PERSON] є споживачем послуг позивача та зобов`язальною стороною згідно з укладеними договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також договором про реструктуризацію заборгованості. Враховуючи, що між сторонами існують договірні правовідносини з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які відповідачем виконуються неналежним чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення заборгованість за отриманні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 5917,56 грн. є правомірною. Щодо доводів позивача щодо обґрунтованості нарахування 16,61 грн. - 3% річних та 52,39 грн. - інфляційних втрат згідно зі ст.625 ЦК України суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 врегульовані деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану. Пунктом 1 зазначеної Постанови передбачено, що нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Відповідно до актуального переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що розміщений у вільному доступі Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, територія Житомирської області не входить до територій на яких ведуться бойові дії (у тому числі не входить до територій можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси). Відомостей щодо пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій нерухомого майна споживача (відповідача) та інформування про такі випадки надавача комунальної послуги (позивача) матеріали справи не містять. Враховуючи, що між сторонами існують правовідносини з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які відповідачами не виконуються належним чином, що слідує з наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved