Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кривонос А.І. звернулася до суду з позовом до Гайворонської міської ради Кіровоградської області, третя особа: [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що [PERSON] (батько Позивача) за життя був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», село Казавчин Голованівського (Гайворонського) району Кіровоградської області, та під час приватизації землі підприємства у 1995 році був включений у список громадян, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб». Відповідно копії списків громадян, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб» с. Казавчин Голованівського (Гайворонського) району Кіровоградської області, із зазначенням відомостей про гр. [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. На день смерті він був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] , яка відповідно до приписів ч.3 статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після спадкодавця. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 3,1108 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:0492, яка розташована на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) в розмірі 3,4 умовних кадастрових гектарів, який відповідно до розпаювання КСП «Хлібороб» був виділений її чоловіку - [PERSON] . Спадкоємцями померлої [PERSON] є її рідні дочки: за заповітом - [PERSON] та за законом - [PERSON] . Зокрема, частину спадщини, а саме право власності в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку площею 3,1108 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:0492, оформила [PERSON] . Стосовно іншої частини спадщини, яка не охоплена заповітом, то [PERSON] оформила 12.03.2025 року нотаріальну заяву про відмову від даної частини спадщини на користь своєї сестри - [PERSON] . Рішенням Гайворонського районного суду від 03.07.2025 у справі № 385/689/25 визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Про наявність невитребуваного паю, який був виділений її батьку - [PERSON] в результаті розпаювання КСП «Хлібороб», Позивач дізналась лише в 2025 році під час оформлення спадщини. 08 жовтня Позивач звернулась до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай). Проте, постановою нотаріуса від 08.10.2025 №268/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів. З урахуванням викладеного Позивач вважає, що має право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 3,4 умовних кадастрових гектарів, який був виділений її батьку - [PERSON] відповідно до розпаювання КСП «Хлібороб», з числа невитребуваних паїв, які знаходяться на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, яка є правонаступником Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. [INFO] спадкоємці померлого члена КСП: [PERSON] та [PERSON] звернулись із відповідною заявою до голови Гайворонської міської ради щодо виділення земельної ділянки із земель запасу Гайворонської міської ради Кіровоградської області. Проте, рішенням сімдесят восьмої сесії Гайворонської міської ради восьмого скликання від 25 вересня 2025 року за №6028 їм було відмовлено у виділенні в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) в умовних кадастрових гектарах, що відповідатиме розміру земельної частки (паю) колишнього КСП «Хлібороб» в зв`язку із відсутністю у заявників сертифікату на право на земельну частку (пай). Вважають рішення таким, що прийняте в порушення чинного законодавства. Просить суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] право на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) площею 3,4 умовних кадастрових гектарів, яка була виділена - [PERSON] в результаті розпаювання земель КСП «Хлібороб» село Казавчин Голованівського (Гайворонського) району Кіровоградської області. Зобов`язати Гайворонську міську раду Кіровоградської області виділити [PERSON] земельну ділянку із земель запасу на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області в натурі (на місцевості) в розмірі земельної частки (паю) площею 3,4 умовних кадастрових гектарів. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2025 року відкрито провадження у справі. 07.11.2025 року від відповідача по справі Гайворонської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що Позивач та [PERSON] 12 вересня 2025 року звернулися із спільною заявою до Гайворонської міської ради про виділення їм земельної ділянки із земель запасу Гайворонської міської ради, оскільки вважають що мають право на отримання земельної частки (паю) з числа невитребуваних паїв. Розглянувши заяву позивача та [PERSON] від 12 вересня 2025 року, рішенням сімдесят восьмої сесії Гайворонської міської ради восьмого скликання від 25 вересня 2025 року № 6028 «Про відмову гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у виділенні в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) на території Гайворонської міської ради, за межами с.Казавчин», позивачу та [PERSON] було відмовлено у виділенні в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, що відповідатиме розміру земельної частки (паю) колишнього КСП "Хлібороб", оскільки заявником не надано жодних документів, які б посвідчували його право на земельну частку (пай) згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Просить суд: відмовити в задоволені позову повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 07.11.2025 надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника міської ради. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву в якій просила судові засідання проводити без її участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представників позивача та відповідача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.331-3432/2-25 від 28.08.2025 року розпорядження земель КСП «Хлібороб» було проведено відповідно до розпорядження Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.09.1996 №330-р. Згідно з списком громадян, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб» с. Казавчин, Голованівського району Кіровоградської області, який затверджений 14.09.1995, громадянин Кушнір [PERSON] був включений в список, сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавалися (не друкувалися) (а.с.27). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.331-3599/2-25 від 10.09.2025 року відповідно до розпорядження голови Гайворонської районної державної адміністрації від 03.09.1996 року №330-р «Про затвердження розміру та вартості земельної частки (паю) по колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб» середній розмір земельної частки (паю) становить 3,4 в умовних кадастрових гектарах (а.с.29,30). Рішенням 12 сесії Казавчинської сільської ради народних депутатів Гайворонського району Кіровоградської області від 02.12.1992 року №71 передано 2363 га сільськогосподарських угідь у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» (а.с.31). [PERSON] включений у список громадян, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб» с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.35-37). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки виданої Хащуватським старостинським округом Гайворонської міської ради від 15.04.2025 року № 18 [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] по день його смерті [INFO] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] разом з ним на день його смерті проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с. 72). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14). Зі спадкової справи №290/2016 до майно померлої [INFO] [PERSON] , яка оглянута в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2025 року, справа №385/689/25 визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житловий будинок А, загальною площею 69,9 кв.м, житловою площею 52,4 кв.м, господарські будівлі: Б, В, Г - сараї, Д - погріб; в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.20-21). [PERSON] та [PERSON] 12.09.2025 року, звернулися із заявою до міського голови Гайворонської міської ради в якій просили виділити їм земельну ділянку частку (пай) в умовах кадастрових одиницях, відповідно до розпаювання КСП «Хлібороб» з земель запасу Гайворонської міської територіальної громади, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , з подальшим виготовленням відповідної технічної документації із землеустрою та передачею у власність земельної ділянки, що відповідатиме належному паю (а.с.39-41). Рішенням Гайворонської міської ради Кіровоградської області від 25.09.2025 року №6028 «Про відмову гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у виділенні в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) на території Гайворонської міської ради, за межами с. Казавчин» - відмовлено [PERSON] та гр. [PERSON] у виділенні в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, що відповідатиме розміру земельної частки (паю) колишнього КСП "Хлібороб" на території Гайворонської міської, за межами с. Казавчин у зв`язку з тим, що відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому закону порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) відбувається на підставі документів, що посвідчують прво на земельну частку (пай). Заявником не надано жодних документів, які б посвідчували його право на земельну частку (пай) згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (а.с.42). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). У пункті 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За змістом частини одинадцятої статті 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Звертаючись з позовом до суду, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] право на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) площею 3,4 умовних кадастрових гектарів, яка була виділена - [PERSON] в результаті розпаювання земель КСП «Хлібороб». Так на думку позивача, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі і спірну земельну ділянку, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як спільно проживала та була зареєстрована з останнім. Суд з такими твердженнями позивача не може погодитись на підставі наступного. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а відтак правовідносини, що пов`язані із питаннями саме відкриття та прийняття спадщини після смерті такої особи на той час, були врегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Ураховуючи наведене, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном або подали державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Матеріали справи не містять, а позивач не надав належних доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] . Проживання на час відкриття спадщини з спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 549 ЦК ЦРСР, не вважається прийняттям спадщини. Згідно листа державного нотаріуса Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Н.Ковбасюк спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не відкривалася (а.с. 78-80). За таких обставин, [PERSON] , спадщину після смерті свого чоловіка у відповідності до ст. 549 ЦК ЦРСР не прийняла та не успадкувала право на 3,4 умовних кадастрових гектарів, яка була виділена [PERSON] в результаті розпаювання земель КСП «Хлібороб». За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed