Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом, у якому зазначало, що 11 лютого 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладені: договір кредиту № 839/3/27/38/8-102 , за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 27474,00 доларів США, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначеним договором, повернути кредит з врахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 10.02.2023 року включно, та договір кредиту № 839/3/27/38/8-103, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 27474,00 доларів США, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначеним договором, повернути кредит з врахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 10.02.2023 року включно. На забезпечення виконання умов цих договорів між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 11.02.2008 року були укладені іпотечні договори № 839/3/27/38/8-113 та № 839/3/27/38/8-116. Також з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 839/3/27/38/8-102 від 11.02.2008 АКБ «Укрсоцбанк» уклало 11.02.2008 року із Споживчим кооперативом (СП) «Перспектива»договір поруки № 839/3/27/38/8-114, у відповідності до якого поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором . Згідно з п. 3.1.4 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором [PERSON] та СП «Перспектива» відповідають перед банком як солідарні боржники. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року банк того ж дня уклав із СП «Перспектива» та [PERSON] окремі договори поруки, відповідно до умов яких у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 [PERSON] СП «Перспектива», [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитних договорів станом на 18.06.2019 року утворилась заборгованість, яку він та його поручителі не погасили, а саме: за договором № 839/3/27/38/8-102 від 11.02.2008 року заборгованість складає 45 624,38 доларів США, що еквівалентно 1205484,86 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн), яка складається з: простроченої заборгованості -25947,70 доларів США (685 588,70 грн.); прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 19676,68 доларів США ( 519 896, 16 грн.); за договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року заборгованість складає 45 624,43 долари США, що еквівалентно 1205486,18 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн), яка складається з: простроченої заборгованості -25947,70 доларів США (685 588,70 грн.); прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 19676,73 доларів США ( 519 897, 48 грн.). З урахуванням наведеного позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів [PERSON] та СП «Перспектива» заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-102 від 11.02.2008 року 45 624,38 доларів США, що еквівалентно 1205484,86 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн), яка складається з: простроченої заборгованості -25947,70 доларів США (685 588,70 грн.); прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 19676,68 доларів США ( 519 896, 16 грн.); також просив стягнути солідарно з відповідачів: [PERSON] , СП «Перспектива», [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року 45 624,43 доларів США, що еквівалентно 1205484,818 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн). Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Логвінова А.О. від 05.08.2019 року зазначена цивільна справа передана на розгляд за підсудністю до Чугуївського міського суду харківської області (а.с.53-54 т.1). Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 24.09.2019 року вищевказана справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в загальному порядку (а.с. 63т.1). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02.02. 2021 року задоволена заява АТ «Альфа-Банк» та залучено до участі у справі замість АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (після зміни найменування - АТ «Сенс Банк»), а.с.86-97,120 том 1. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2023 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті(а.с.151 т.1). Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09 січня 2024 року позовні вимоги задоволено:стягнуто солідарно із [PERSON] , Споживчого кооперативу «Перспектива» на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-102 від 11 лютого 2008 рокув розмірі 45624 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять чотири )долара США 38 центів, що еквівалентно 1 205 484,86 гривень (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1 долар США =26,421945 грн.). Стягнуто солідарно із [PERSON] , Споживчого кооперативу «Перспектива» на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 від 11 лютого 2008 рокув розмірі 45624 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять чотири )долара США 43 цента, що еквівалентно 1 205 484,18 гривень (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1 долар США =26,421945 грн.) Стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк»)заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 від 11 лютого 2008 рокув розмірі 45624 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять чотири )долара США 43 цента, що еквівалентно 1 205 484,18 гривень (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1 долар США =26,421945 грн.). Стягнуто із [PERSON] , [PERSON] , Споживчого кооперативу «Перспектива» на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 36 164,56 грн., в рівних частках по 12054,85 грн. з кожного (а.с.172-176 т.1). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17.03.2025 року задоволено заяву адвоката Шинкарьова С.А.- представника [PERSON] , скасовано заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09.01. 2024 року і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 246 т.1). 03.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від адвоката Шинкарьова С.А.- представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням, що позовні вимоги не визнаються стороною відповідача з наступних причин. Внесення даних в ЄДРЮО ФОП та ГФ судового рішення щодо визнання фізичної особи підприємця [PERSON] банкрутом 25.06.2010 р.. 248800330004030808. Судове рішення про визнання фізичної особи банкрутом від 14.06.2010 р. № Б-50/32-10, дата набуття чинності 24.06.2010, видавник Господарський суд харківської області Гуліус О.М. Тобто, відповідача визнано банкрутом згідно з Кодексом України з процедур банкрутства. Тому вважає, що відповідно до частини 13 статті 133 КУзПБ зобов`язання банку вважаються припиненими і не підлягають стягненню в іншому порядку. Вказує, що згідно зі ст.7 КУзПБ після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність усі вимоги до боржника мають розглядатись виключно в межах цього провадження Подання позову до загального суду після визнання особи банкрутом суперечить вимогам законодавства. Позов не підлягає задоволенню, оскільки: особу визнано банкрутом; вимоги позивача підпадають під припинення згідно з КУзПБ; звернення з позовом є неправомірним способом захисту прав. На підставі викладеного просив: відмовити у задоволенні позовної заяви; закрити провадження у справі відповідно до п.9 ч.1ст. 255 ЦПК України як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства(а.с.11-13 т.2). На виконання ухвали суду від 04.06.2025 року відповідачем [PERSON] надані копії: ухвали Господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі про банкрутство від 02.03.2010, постанови цього ж суду про визнання боржника банкрутом від14.06.2010, копію ухвали суду про припинення провадження у справі№ Б-50/32-10. Подалі представником позивача через підсистему «Електронний суд» подана заява про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. 01.09.2025 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов банку не визнає, просить відмовити у задоволенні. Відповідачі: [PERSON] , представник СП «Перспектива» до судового засідання не з`явилися повторно, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надали. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, а відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», а подалі під час розгляду справі в суді АТ «Альфа-Банк» (після зміни найменування - АТ «Сенс Банк») та фізичною особою [PERSON] укладені: договір кредиту № 839/3/27/38/8-102 , за умовами п.1.1. якого банк надав позичальнику кредит в сумі 27474,00 доларів США, зі сплатою 13,0% річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначеним договором, повернути кредит з врахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 10.02.2023 року включно (п.1.1.1), а також договір кредиту № 839/3/27/38/8-103, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 27474,00 доларів США зі сплатою 13,0% річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, (п.1.1), а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначеним договором, повернути кредит з врахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 10.02.2023 року включно (п.1.1.1). Відповідно до п. 1.2. договорів кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва квартири відповідно до договору пайової участі №31/АПГ від 25.01.2007 р., що укладений між позичальником та СП «Перспектива», додаткової угоди №1 від 06.12.2007 р., додаткової угоди №2 від 11.02.2008 р . до договору пайової участі №31/АПГ від 25.01.2007 р. На забезпечення виконання умов цих договорів між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 11.02.2008 року були укладені іпотечні договори № 839/3/27/38/8-113 та № 839/3/27/38/8-116. (пункти 1.3.1 вказаних договорів кредиту).- а.с.8-21. 15.10.2008 року між банком та [PERSON] укладена додаткова угода №1 про внесення змін до пункту 1.1 договору кредиту № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року із зазначенням , що з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14% річних та відповідно зазначити по тексту договору ставку в розмірі 14% річних(а.с.22). Відповідно до пунктів 3.2.3 вказаних договорів кредиту їх сторони узгодили, що банк може вимагати негайного повернення позичальником кредиту (частини кредиту) та достроково стягнути суму виданого кредиту, відсотків та інших платежів у випадку порушення позичальником умов договору. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач звертався до відповідачів з досудовою вимогою про усунення порушення умов кредитних договорів. Також з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 839/3/27/38/8-102 від 11.02.2008 АКБ «Укрсоцбанк» уклало 11.02.2008 року із СП «Перспектива» договір поруки № 839/3/27/38/8-114, у відповідності до якого поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором . Згідно з п. 3.1.4 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором, [PERSON] та СП «Перспектива» відповідають перед банком як солідарні боржники(а.с. 23-26). На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року банк того ж дня уклав із СП «Перспектива» та [PERSON] окремі договори поруки відповідно за № 839/3/27/38/8-114 (а.с. 29-32) та за № 839/3/27/38/8-118 (а.с. 27-28), за умовами яких у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором № 839/3/27/38/8-103 [PERSON] , СП «Перспектива», [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитних договорів станом на 18.06.2019 року утворилась заборгованість, яку він та його поручителі не погасили, а саме: за договором № 839/3/27/38/8-102 від 11.02.2008 року заборгованість складає 45 624,38 доларів США, що еквівалентно 1205484,86 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн), яка складається з: простроченої заборгованості -25947,70 доларів США (685 588,70 грн.); прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 19676,68 доларів США ( 519 896, 16 грн.); за договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 року заборгованість складає 45 624,43 долари США, що еквівалентно 1205486,18 грн. (за курсом НБУ на 18.06.2019 року 1долар США =26,421945 грн), яка складається з: простроченої заборгованості -25947,70 доларів США (685 588,70 грн.); прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам - 19676,73 доларів США ( 519 897, 48 грн.). Зазначені розрахунки підтверджені довідками-розрахунками заборгованості на 18.06.2019 року , що містяться на а.с. 39-40, та не спростовані відповідачами, які не надали ні своїх заперечень щодо розміру заборгованості за договорами, ні своїх контррозрахунків, ні доказів щодо погашення кредитних зобовязань. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання. Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18)). Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Пред`явленням вимоги до поручителя є пред`явлення кредитором позову, а не досудової вимоги про усунення порушення. При розгляді справи та оцінки наданих доказів судом не встановлено обставин припинення поруки, передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України, та обставин, що свідчать про реалізацію предмету іпотечних договорів та отримання банком коштів від такої реалізації. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою. У зазначеній справі предметом спору є окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов кредитних договорів за № 839/3/27/38/8-102 від 11 лютого 2008 року та № 839/3/27/38/8-103 від 11 лютого 2008 року, в тому числі й за порушення умов одного й того ж кредитного договору- № 839/3/27/38/8-103 від 11 лютого 2008 року, де поручителями є ВП «Перспектива» та [PERSON] (а.с. 23-26, 27-28). З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, суд вважає, що відсутні підстави для солідарного стягнення з поручителів ВП «Перспектива» та [PERSON] кредитної заборгованості за договором № 839/3/27/38/8-103 від 11.02.2008 рокузгідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України. Разом з тим, суд зазначає, що відсутність підстав для солідарного стягнення з цих поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо. Суд не може погодитись з доводами заперечень проти позову, викладених представником [PERSON] адвокатом Шинкарьовим С.А., з наступних підстав. Як вбачається з копії ухвали Господарського суду Харківської області від 02.03.2010 р. у справі № Б-50/32-10 (вх.№1539/2-50) судом прийнята заява ФОП [PERSON] про визнання його банкрутом до розгляду та порушено провадження у справі, накладено арешт на все майно ФОП [PERSON] . Постановою господарського суду Харківської області від 14.06.2010р. визнано фізичну особу підприємця [PERSON] , зареєстрованого 05.07.2002 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради (номер запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР 24800170000030808, банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Фоміна Г.В. Зобов`язано ліквідатора боржника виконати вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зі змісту вказаної постанови суду від 14.06.2010 року вбачається, що суд встановив факт наявності правовідносин між АКБ «Укрсоцбанк» та боржником [PERSON] за іпотечними, кредитними договорами та договором застави, сторонами за якими є банк та громадянин [PERSON] , а не фізична особа підприємець [PERSON] , однак суд в процесі розгляду справи не вирішував питання про права та обов`язки банку, тобто не визнавав його кредитором ФОП [PERSON] . Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від07.05.2015 р. провадження у справі № Б-50/32-10 припинено. Зазначені відомості щодо державної реєстрації фізичної особи -підприємця [PERSON] 07.10. 2005 та державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця [PERSON] у зв`язку з банкрутством 20.05.2015 узгоджуються з даними, що містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.10.2024 (а.с.14-15 т.2). У постанові Великої Палати Верховного суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18, провадження № 14-460цс19 зазначено: «…однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (тут і далі - у редакції, чинній на час припинення ФОП [PERSON] ) передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про належність спору до господарської юрисдикції». Як вбачається з матеріалів справи кредитні договори № 839/3/27/38/8-102 та № 839/3/27/38/8-103 були укладені 11.02.2008 року між банком(первісним кредитором) та фізичною особою [PERSON] , і не були пов`язані з підприємницькою (господарською) діяльністю ФОП [PERSON] . Тому правовідносини за вказаною справою є цивільно-правовими, і не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Посилання адвоката Шинкарьова С.А. на те, що до виниклих правовідносин необхідно застосувати вимоги ст.7 та ст. 133 КУзПБ, суд вважає помилковими. Кодексом України з процедур банкрутства, який набув чинності 21.10.2019 року, введений порядок визнання фізичної особи банкрутом. Проте все ж така фізична особа (або ФОП) може звернутись до суду із заявою про її неплатоспроможність. І лише за результатами розгляду справи суд може визнати таку особу банкрутом. Або через процедуру санації реструктуризувати її борги та надати можливість погасити їх, зупинивши нарахування штрафів та інших фінансових санкцій. Матеріали справи не містять даних про те, що фізична особа [PERSON] звертався в передбаченим КУзПБ порядком до господарського суду із заявою про свою неплатоспроможність, і був визнаний банкрутом. За вищевказаних обставин суд вважає правову позицію відповідача [PERSON] по справі необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню (з урахуванням відсутності солідарної відповідальності поручителів ВП «Перспектива» та [PERSON] між собою) понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 18082,27 грн. за платіжним дорученням № 6082 від 03липня 2019 року та в сумі 18082,29 грн. за платіжним дорученням № 6063 від 03липня 2019 року (а.с. 42-43 т.1), а всього в розмірі 36 164,56 грн., підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках по 12 054,85 грн. з кожного.

Outcome: approved