Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 35000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. щомісячно, починаючи з 08.10.2025 року і до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що тривалий час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не дає їй належної уваги та фінансової підтримки, при цьому він вже тривалий час проживає за кордоном та має постійний високий заробіток. Періодично до серпня 2025 року надавав кошти на їх утримання, однак після серпня 2025 року переставав надавати кошти. Просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2025 року таку передано на розгляд судді Мичка Б.Р. Ухвалою судді від 20 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву у якій просив розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.01.2025 року розірвано. У даному шлюбі, у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачем на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти надано суду скріншоти надання коштів на утримання дитини за період з 17.01.2025 року - 02.08.2025 року (а.с.19-40). Як регламентовано ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень ст. ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 СК України). За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на 2025 рік, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює та отримує дохід, відсутність доказів перебування на його утриманні інших осіб, а також те, що обов`язок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 20000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08.10.2025. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, суд зазначає таке. Згідно із ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене та те, що відповідач не надає в повній мірі матеріальної допомоги позивачці з серпня 2025 року у добровільному порядку, тому суд вважає можливим стягувати з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох річного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина, відтак суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн, щомісячно. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно дост.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211, 20 грн судового збору. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 23.12.2025.

Outcome: approved