Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Заявник звернувся до Шевченківського районного суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] [INFO] недієздатним та призначити його опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] є його батьком, який є особою з І групою інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 №707986 від 21.11.2014 року та потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги, догляду та опіки. Проживає разом із ним та опікується, оскільки інших близьких родичів у них немає. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2024 року, визначено головуючого суддю Донченка Ю.В. для розгляду справи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 21.08.2024 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 09.09.2024 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено. 21.02.2025 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №1933, з якого вбачається, що на даний час [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі судинної деменції. За своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 року вилучено суддю Донченко Ю.В. від розгляду справи та визначено новий склад суду - суддю Федорову О.Ф. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 08.04.2025 року справу передано за підсудністю у Сихівський районний суд м. Львова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 року, визначено головуючого суддю Мичка Б.Р. для розгляду справи. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.05.2025 року прийнято заяву до розгляду та залучено до участі у справі заінтересовану особу - орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради. 16.07.2025 року на адресу суду надійшла відмова Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у видачі подання про можливість призначення [PERSON] опікуном батька, оскільки є інші родичі (рідна сестра заявника), які можуть виконувати обов`язки опікуна. Заявник [PERSON] в судовому засіданні 05.11.2025 року заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. В судових засіданнях представник заявника заяву підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково повідомила, що рідна сестра заявника не має можливості бути опікуном батька, оскільки з ним не проживає та має проблеми із здоров`ям. Представник особи, щодо якої вирішується питання визнання недієздатності та призначення опікуна, адвокат Даньків О.В. у судовому засіданні 05.11.2025 року просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити йому опікуном його сина [PERSON] . Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Сихівської РДА у судовому засіданні заперечила призначенню заявника опікуном, підтримала відмову органу опіки та піклування. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення частково з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.1979 року заявник [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з долучених до матеріалів справи медичних документів (а.с.13-19), зокрема, з консультаційного висновку спеціаліста (а.с.23), [PERSON] встановлено діагноз розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ №707986 [PERSON] є особою із І групою інвалідності (потребує постійного стороннього догляду). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1933, проведеної на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 09.09.2024 року, вбачається, що на даний час [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі судинної деменції. За своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з п.1 ч 2, 4 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому, діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України). Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі судинної деменції. За своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а відтак, зважаючи на вимоги ст. 39 ЦК України, є підстави для визнання його недієздатним. Норми права та мотиви їх застосування щодо встановлення опіки над недієздатним та призначення йому опікуна. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування. Згідно із ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Відповідно до п. 1.7 Правил органи опіки та піклування вирішують, в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування. Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Згідно з п.3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі (п. 3.3 Правил). Згідно витягу з протоколу №9 засідання опікунської ради Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.07.2025 року за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виконання таких обов`язків іншими родичами, яка визнається недієздатною, та за відсутності достатнього обгрунтування необхідності призначення опікуном заявника, органом опіки та піклування прийнято рішення щодо недоцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до актів про проживання №61 від 18.06.2024 року, №74 від 05.04.2025 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Однак, згідно з листом Шевченківської районної адміністрації від 08.12.2025 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та згідно відповіді з Дрежавного реєстру речових прав на нерухоме майно №1975815 від 05.11.2025 року [PERSON] є власником такої. Відповідно до довідки Львівського обласного центру зайнятості №938 від 24.07.2024 року [PERSON] на обліку як безробітній не перебуває і виплати допомоги з безробіття не отримує. Згідно довідки ПП "Корбіз" № 15 від 04.07.2025 року вбачається, що заявник працює на посаді заступника директора з 01.02.2017 року. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до військово - облікового документа в застосунку "Резерв" [PERSON] перебуває на обліку у [INFO] . У нього наявне бронювання - відстрочка до 21.05.2026 року. Як вбачається із матеріалів справи у заявника є рідна сестра, яка подала до суду заяву посвідчену нотаріусом, з якої вбачається, що вона не може бути опікуном батька у зв`язку з тим, що проживає за іншою адресою від місця проживання батька, офіційно працює на посаді практичного психолога навчального закладу та на її утриманні є донька [PERSON] , [INFO] . Крім цього, просить врахувати її стан здоров`я, що вона потребує лікування. При цьому, відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади вбачається, що [PERSON] разом з батьком [PERSON] та дочкою [PERSON] (яка є повнолітньою) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З пояснень у судовому засіданні заявника вбачається, що [PERSON] проживає окремо від своєї матері, що не підтверджує її утримання останньою. Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира по [ADDRESS] на праві власності по 1/2 частки належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки середньої загальноосвітньої школи №84 імені Блаженної Йосафати Гордашевської [PERSON] дійсно працює у СЗШ №84 на посаді практичного психолога, що є територіально близько до місця її реєстрації та проживання її батька. Щодо наданих письмових доказів щодо незадовільного стану здоров`я у [PERSON] (а.с. 119-123), то відповідно до консультативного висновку лікаря невролога від 10.07.2025 року їй встановлено лише попередній діагноз щодо її захворювання та рекомендовано план обстеження, однак такі обстеження суду не надано. Зважаючи на суперечності, які містяться в матеріалах справи та в поясненнях учасників справи в суді, щодо безальтернативності заявника бути опікуном свого батька та неможливості/небажання [PERSON] здійснювати вказані обов`язки, суд критично ставиться до вказаного, вважає відмову органу опіки та піклування обгрунтованою та підставною, та приходить до висновку про необіхність встановлення опіки над недієздатним та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатним з покладенням обов`язків опікуна на орган опіки і піклування. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial