Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем укладений шлюб. З лютого 2017 року шлюб між подружжям припинено, шлюбні відносини сторони не підтримують. Шлюбні відносини припинились через різні характери, життєвими поглядами, часто не могли знайти спільної мови. Непорозуміння між сторонами з часом призвели до невирішальних суперечок. З часом взаємовідносини між сторонами лише погіршувались. Позивач не має наміру зберегти сім`ю. Позивач втратив відчуття любові до відповідача. У зв`язку із зазначеним позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 19.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 26.06.2015 укладено шлюб, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (повторно), актовий запис від 19.11.2015 № 392 (а.с.4). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інших обставин життя подружжя (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати. Проте, у позові, позивач просив судові витрати покласти на неї, а тому суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та залишення судових витрат за позивачем. Відтак розподіл судових витрат не здійснюється. На підставі ст.:105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved