Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення кредитної заборгованості з відповідача у загальному розмірі 17250,00 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71767822. За умовами договору кредитодавець надав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на строк - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,225%. Окрім того, 04.05.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №14854825, змінено строк кредитування до 60 днів. 29.05.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №15045904, змінено строк кредитування до 74 днів. 17.06.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №15175233, змінено строк кредитування до 88 днів. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконала, сплативши лише 1737,50 грн в рахунок погашення заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 17250,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 1500,00 грн, заборгованість за комісією у розмірі 750,00 грн, заборгованість за пенею/неустойкою у розмірі 10000,00 грн. 17.12.2025 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. З урахуванням наведеного, зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 7250,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 1500,00 грн, заборгованість за комісією у розмірі 750,00 грн, 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору та 4500 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу. 16 грудня 2025 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, зазначила, що дійсно уклала кредитний договір 05.04.2025, однак, досудову вимогу не отримувала, додаткових угод не укладала, пролонгацію кредитного договору не здійснювала, про укладення договору факторингу повідомлена не була. Вважає, що правомірно нарахована заборгованість в частині тіла кредиту у сумі 5000,00 грн, відсотки у межах 30 днів кредитування, та комісії за видачу кредиту в розмірі 750,00 грн. Нарахування штрафних санкцій, а також відсотків поза межами строку кредитування не відповідають вимогам чинного законодавства /а.с.70-75/. 17 грудня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що відсотки нараховані правомірно, у відповідності до умов кредитного договору. Разом з тим, за ініціативою відповідача було укладено три додаткових угоди до кредитного договору. Так, згідно додаткової угоди №15175233 від 17.06.2025, строк кредитування продовжено до 88 днів з фіксованою денною процентною ставкою 1%. Всі додаткові угоди було підписано електронними підписами позичальника, що були надіслані на вказану відповідачем електронну адресу. Окрім того, відповідач доказів на підтвердження або спростування позовних вимог не надано, відзив ґрунтується на припущеннях /а.с.82-87/. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 21 листопада 2025 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та вирішила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.53-54/. Позиції учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином і своєчасно, про причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 05 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71767822, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у фіксованому розмірі 0,225% на день. Комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту 750,00 грн /а.с.14-21/. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 82788 05 квітня 2025 року, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" /зворот а.с.20/. 04 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №14854825 до Договору надання коштів (з комісією за надання кредиту) №71767822, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 03.06.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,225% на 1,00%. Додаткову угоду підписано електронним підписом відповідачки 73762 /а.с.22-23/. 29 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №15045904 до Договору надання коштів (з комісією за надання кредиту) №71767822, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 14 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 60 днів на 74 днів (до 17.06.2025 року), процентна ставка/день 1,00%. Додаткову угоду підписано електронним підписом відповідачки 02307 /а.с.24-25/. 17 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №15175233 до Договору надання коштів (з комісією за надання кредиту) №71767822, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 14 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 74 днів на 88 днів (до 01.07.2025 року), процентна ставка/день 1,00%. Додаткову угоду підписано електронним підписом відповідачки 31343 /а.с.26-27/. Факт видачі [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором №71767822 у сумі 5000,00 грн підтверджено платіжною інструкцією caaad2c6-48d7-9efa-db3553b2e413 від 05.04.2025, виданою ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» та довідкою №КД-000063657/ТНПП від 17.10.2025, виданою ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» на підтвердження завершення платіжної операції /а.с.29/. Згідно довідки про ідентифікацію встановлено, що [PERSON] , з якою укладено договір №71767822 від 05 квітня 2025 року, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»: договір №71767822 - одноразовим ідентифікатором 82788, 05 квітня 2025 року о 10:30:36; додаткова угода №14854825 - одноразовим ідентифікатором 73762, 04 травня 2025 року о 10:01:24; додаткова угода №15045904 - одноразовим ідентифікатором 02307, 29 травня 2025 року о 22:26:47; додаткова угода №15175233 - одноразовим ідентифікатором 31343, 17 червня 2025 року о 21:27:36 /а.с.28/. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25 /зворот а.с.30-34/. Відповідно до реєстру прав вимоги №16/10/25-02, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором № 71767822 від 05 квітня 2025 року в сумі 17250,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом в сумі 5000,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 1500,00 грн, заборгованість за неустойкою/пенею в сумі 10 000,00 грн, заборгованість за комісією в сумі 750,00 грн /а.с.35-36/. За даними листа АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-20403 від 07.12.2025, встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки по картковому рахунку, 05.04.2025 зараховано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн /а.с.68-69/. Згідно розрахунку заборгованості, вбачається що відповідачка заборгованість за кредитом не погасила, внаслідок чого станом на 17 жовтня 2025 року в неї утворилась заборгованість у розмірі 17250,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 1500,00 грн сума заборгованості за процентами, 750,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 10 000,00 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Разом з тим, здійснено часткову оплату кредитної заборгованості: 04.05.2025 337,50 грн, 29.05.2025 700,00 грн, 17.06.2025 700,00 грн /зворот а.с.11-13/. Норми права, які застосовано судом Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування. Кредитний договір та додаткові угоди до кредитного договору між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] були укладені в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. Щодо стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами З умов кредитного договору вбачається, що сторони домовились, що кредит надається строком на 30 днів з 05.04.2025 по 04.05.2025 (пункт 2.2 Договору). Згідно пункту 2.2.1. Договору сума кредиту становить 5000 грн. Згідно пункту 2.2.3. Договору процентна ставка/день 0,225% (фіксована). Разом тим, на підставі укладених між сторонами додаткових угод №14854825 від 04.05.2025, №15045904 від 29.05.2025 та №15175233 від 17.06.2025, погоджено збільшення строку кредитування до 88 днів, а саме до 01.07.2025, змінено відсоткову ставку на 1,00% в день (фіксована). За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанови від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц). На підставі укладених додаткових угод до кредитного договору, збільшено строк кредитування. Оскільки відповідачка збільшила строк кредитування до 01.07.2025, за період з 05.04.2025 по 01.07.2025 позивачем нараховано відсотки, і таке нарахування відповідає вимогам норм ЦК України та умовам Договору та додаткових угод до нього, а відтак спростовує доводи відповідача про незаконність нарахування відсотків. Разом з тим, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що додаткові угоди 04.05.2025, 29.05.2025 та 17.06.2025 нею не укладалися. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Ткаченко Ю.О. надавалась правова (професійна правнича) допомога позивачу у даній справі, що підтверджується витягом з акту на суму 4500 грн, договором про надання правничої допомоги з додатками та копією платіжної інструкції. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд встановив, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи вищенаведене, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного, ст.530,625, 1048 ЦК України,

Outcome: approved