Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом В обґрунтування позову зазначає, що їх спільному з відповідачем батькові [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності та акту готовності від 16.04.1987 року № 197 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , що підтверджується договором на право забудови та актом готовності, а також архівною довідкою виданою 14 грудня 2021 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, № 77719. Вказує, що окрім цього, їх батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31361443, виданого 22 грудня 2014 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області належала земельна ділянка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,051 гектара. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок під [ADDRESS] (до предмету цього спору відношення не має,) а також зазначені вище будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, а також за заповітом, відповідно до ст. 1217, ст. 1261, ч. 1 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1. Окрім неї спадщину також, як спадкоємець за заповітом та першої черги за законом прийняв відповідач, [PERSON] . Дружина спадкодавця і водночас її з відповідачем мама [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на частину житлового будинку під [ADDRESS] , як на частку в спільному сумісному майні подружжя. Свідоцтво про право власності мати не отримала. [INFO] померла її мама, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим 14 вересня 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2422. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1217, ст. 1261, ч. 1 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1. Окрім неї спадщину також, як спадкоємець за заповітом та першої черги за законом прийняв відповідач, [PERSON] . 29 березня 2022 року Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 видала [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 319/02-31в якій, зокрема, було зазначено, що житловий будинок та земельна ділянка розташовані по [ADDRESS] являються спільною сумісною власністю подружжя, а відсутність документа, що посвідчує право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] та [PERSON] , позбавляє нотаріальну контору можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок під [ADDRESS] , свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом і за законом. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 лютого 2024 року було задоволено позов [PERSON] . Зазначеним рішенням суд визнав за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд також визнав за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім цього, суд вирішив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0.0510 га. кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 по тупику Рибальський в м. Кропивницький в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Цим же рішенням суд вирішив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 по тупику Рибальському в м. Кропивницькому в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначеним рішенням суду вона фактично була позбавлена права на спадкування. Позовна вимога щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок під [ADDRESS] і земельну ділянку за цією ж адресою на якій розташований цей житловий будинок в позові була сформульована наступним чином: «Визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032, місце розташування [ADDRESS] після смерті батьків [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] за [PERSON] ». З наведеного змісту позовної вимоги вбачається, що позивач просив визнати за ним право власності всього на 1/2 частину спадкового житлового будинку та земельної ділянки, а суд, натомість, при ухваленні вийшов за межі позовних вимог і визнав за позивачем право власності по 1/2 частці на спадкові житловий будинок та земельну ділянку після кожного із спадкодавців і загалом визнав за [PERSON] право власності на цілий житловий будинок та земельну ділянку, без урахування її, [PERSON] , як іншого спадкоємця першої черги за законом, що належним чином прийняв спадщину. Вона оскаржила рішення суду до Кропивницького апеляційного суду. Кропивницький апеляційний суд постановою від 15 січня 2025 року вирішив: «Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року в частині, яка оскаржується, змінити. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року». Зазначає в позові, що відповідач [PERSON] на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року по цивільній справі № 404/5795/23 зареєстрував за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.0510 га. кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 по тупику Рибальському в м. Кропивницькому в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім цього, [PERSON] також зареєстрував за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 по тупику Рибальському в м. Кропивницькому в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що [PERSON] , на підставі зазначеного рішення суду став власником цілого житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.0510 га. кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 по тупику Рибальському в м. Кропивницькому в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , без урахування мене як іншого спадкоємця, що належним чином прийняв спадщину після обох спадкодавців. Зазначає, що після прийняття постанови Кропивницьким апеляційним судом, з урахуванням його висновків, частка [PERSON] в спадковому майні була зменшена, в результаті за ним зареєстровано право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За ним же зареєстроване право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Загалом, з урахуванням зменшення частки [PERSON] , у його власності зараз перебуває 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона також, як інший спадкоємець першої черги за законом, що належним чином прийняв спадщину після обох спадкодавців, має право успадкувати 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0510 га, кадастровий номер 3510100000:46:401:0032, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] і це питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданих 17 березня 2025 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після обох спадкодавців через ту обставину, що на ім`я кожного з них відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя. Ухвалою судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 05 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 30 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Звіздун А.М. надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку приходить до висновку щодо задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим 01 листопада 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2802. [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності посвідченого 01 лютого 1972 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, за реєстрованого в реєстрі за № 2-583 та акту готовності від 16.04.1987 року № 197 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , що підтверджується договором на право забудови та актом готовності, а також архівною довідкою виданою 14 грудня 2021 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, № 77719. Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31361443, виданого 22 грудня 2014 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області належала земельна ділянка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:46:401:0032 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,051 гектара, що підтверджується вказаним свідоцтвом, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 31361617, сформованим 22 грудня 2014 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим 14 вересня 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2422. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 липня 1960 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 17 липня 1960 року Кіровоградським міським бюро ЗАГС, актовий запис № 785. [PERSON] народилася [INFO] . Батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] , [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25 жовтня 1968 року Кіровоградським міським бюро ЗАГС, актовий запис № 2404. 19 серпня 1989 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище змінилося на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 19 серпня 1989 року Кіровським районним ЗАГС міста Кіровограда, актовий запис № 918. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.10.1968 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Ухвалами Фортечного районного суду міста Кропивницького від 07 липня 2025 року були витребувані з Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 копії спадкових справ після [PERSON] та [PERSON] . Згідно спадкової справи заведеної після [PERSON] , який помер [INFO] із заявами про прийняття спадщини звернулися дочка - [PERSON] та син - [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилася. Згідно спадкової справи заведеної після [PERSON] , яка померла [INFO] із заявами про прийняття спадщини звернулися дочка [PERSON] та син [PERSON] . Статтею 22 КпШС України передбачено, що майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Крім того, як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2». Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено об`єктивні, істотні труднощі на вчинення дій щодо оформлення спадщини, які не дали можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, а тому вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved