Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 39 003, 32 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн. Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Споживачем постачальнику була надана підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 13.12.2020. Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт нерухомості, що належить відповідачу на праві власності. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ від 09.12.2024, яка залишилась без задоволення. Позивачем в період з лютого 2023 року по квітень 2025 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 39 003, 32 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку фінансового стану. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі сторони позивача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином (поштовим повідомленням), заяв не надавала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови НКРЕКП №880 від 04.07.2017 р. «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою приєднання до умов договору постачання природного газу від 13.12.2020, яка підписана електронним цифровим підписом [PERSON] .. Відповідно до довідки Підгородненської міської ради від 22.10.2025 року №416 щодо відомостей про реєстрацію місця проживання, за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] . По об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з лютого 2023 року по квітень 2025 року (включно) по особовому рахунку [NUMBER] було спожито природний газ на загальну суму 39 003, 32 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем, що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 09.12.2024 [PERSON] повідомлялася ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про існуючу заборгованість за спожитий природний газ по особовому рахунку [NUMBER] . Водночас заборгованість за спожитий природний газ відповідач не сплатила, у зв`язку із чим, наявна заборгованість перед відповідачем за період з лютого 2023 року по квітень 2025 року (включно) в сумі 39 003, 32 грн. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Як було зазначено, споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 13.12.2020, яка підписана електронним цифровим підписом [PERSON] .. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 3028,00 грн.

Outcome: approved