Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 29.08.2025 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 350288-КС-001 про надання кредиту від 07.07.2021 в сумі 29713,13 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 07.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 350288-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 08.08.2025 заборгованість відповідача за договором № 350288-КС-001 становить 29713,13 грн, яка складається з: 10000,00 грн тіло кредиту, 18213,13 грн проценти, 1500,00 грн - комісія . 2. Рух справи Ухвалою суду від 5 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та витребувано з АТ «Сенс Банк» докази. 15.12.2025 з АТ «Сенс Банк» на адресу суду надійшла інформація щодо належності банківської картки № [NUMBER] та виписка про рух коштів по рахунку. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року визначено розглядати справу в заочному порядку. 3. Позиція сторін Представниця позивача Танцуріна Є. В. в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 07.07.2021 сторонами укладено договір № 350288-КС-001 про надання кредиту, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 10000 грн на строк 24 тижні до 22.12.2021 із фіксованою процентною ставкою 1,07766643% в день, з комісією за надання кредиту - 1500,00 грн. За листом АТ «СЕНС БАНК» від 26.11.2025 № 16647-БТ-32.3/2025 банківська картка № 5355571281818757 емітована на ім`я [PERSON] . Позивач надав відповідачу кредит згідно з кредитним договором № 350288-КС-001 в сумі 10000 грн, перерахувавши грошові кошти за допомогою ТАСPay на картку [NUMBER] , що підтверджується випискою з рахунка коштів АТ «СЕНСБАНК» за період 07.07.2021-22.12.2021, підтвердженням № 422232746 щодо здійснення переказу грошових коштів [NUMBER] . За розрахунком позивача станом на 08.08.2025 заборгованість відповідача за договором № 350288-КС-001 від 07.07.2021 становить 29713,13 грн, яка складається з: -10000,00 грн заборгованість за кредитом, -18213,13 грн заборгованість за відсотками за період з 07.07.2021 по 22.12.2021 -1500,00 грн - комісія . 5. Мотиви суду За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладення електронного договору визначається законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно зі статтею 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Особливості укладення договору споживчого кредитування визначені Законом України «Про споживче кредитування». Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц висловив правову позицію про те, що умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Висновки суду Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором та не повернув суму позики та проценти в розмірі, передбаченому умовами договору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 28213,13 грн, в тому числі: 10000,00 грн тіло кредиту, 18213,13 грн відсотки підлягають задоволенню. З огляду на те, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту, за які позивачем встановлена комісія, суд вважає, що умови кредитного договору щодо сплати комісії є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", а тому у стягненні з відповідача комісії в сумі 1500,00 грн за надання кредиту слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат В силу вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За платіжною інструкцією № 12559 від 28.08.2025 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. В зв`язку з частковим задоволенням позову на 94,95 % з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2299,34 грн (2422,40 х 94,95 %).. На підставі викладеного,

Outcome: partial