Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у липні 2025 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором у розмірі 13704 грн 00 коп. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.07.2024 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] на підставі заяви про видачу кредиту укладено кредитний договір №378015, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн 00 коп., а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. Проте, відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 13704 грн 00 коп., з яких: 9000 грн 00 коп. - заборгованість з повернення суми кредиту, 4704 грн 00 коп. - сума процентів за користуванням кредитом. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 справу розподілено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 18-19). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї, конверт повернувся на адресу суду - за закінченням терміну зберігання (а.с. 25-26). Відзив на позовну заяву до суду не направлено, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 10.07.2024 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] на підставі заяви про видачу кредиту від 10.07.2024, укладено кредитний договір №378015, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в загальному розмірі 9000 грн 00 коп. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 4-9). Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається на підставі заяви про видачу кредиту, що надана кредитодавцю позичальником та виражає його волевиявлення на отримання кредиту. Кредит надається позичальнику на умовах терміновості, повернення та платності, без забезпечення з метою задоволення особистих потреб позичальника. Кредит надається позичальнику в готівковій формі в національній валюті України - гривні, не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. Строк кредиту становить 6 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів (п.1.3, п. 1.4, п. 1.6 договору). Відповідно до п. 2.1 договору реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2627,09%. Денна процентна ставка за кредитом становить 0,62%. Згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною кредитного договору №378015 від 10.07.2024, ТОВ «Ізі Кредит» встановлено графік платежів та визначено ануїтетний платіж у розмірі 2284 грн 00 коп. грн для сплати кожного періоду (а.с. 10). Встановлено, що ТОВ «Ізі Кредит» виконало умови кредитного договору №378015 від 10.07.2024 та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 9000 грн 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.07.2024 (а.с. 11). Згідно деталізації нарахувань та обліку платежів за кредитним договором №378015 від 10.07.2024, станом на 02.10.2024 розмір заборгованості становить 13704 грн 00 коп., яка складається: 9000 грн 00 коп. - загальна заборгованість з повернення суми кредиту, 4704 грн 00 коп. - сума процентів за користуванням кредитом (а.с. 12). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. V. Розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved