Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (код ЄДРПОУ 30115243, проспект Берестейський, 65, м. Київ, 03117) звернулося в суд з позовом до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позов обгрунтовує тим, що АТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № [NUMBER] , предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Теаnа, д.н. [NUMBER] . 15.06.2021року о 18:55 год. в м. Черкаси, по вул. 30 років Перемоги, 1/3, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого Nissan Teana, д.н. [NUMBER] та ТЗ Mercedes Benz, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.08.2021 року (справа № 712/6848/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Nissan Teana, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля ТЗ Nissan Teana, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Nissan Teana, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 16720_34 від 17.06.2021 року, відповідно до якого вартість ремонту Nissan Teana, д.н. [NUMBER] склала 117 770,02 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунки страхового відшкодування та страховий акт № 17950/34/921 від 25.06.2021 року на суму 117770,02 грн., яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією № 193972 від 30.06.2021 року. Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 117770,02 грн. Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» «1.Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. 2. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.». Відповідно ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Згідно ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША» згідно Полісу № AP4682894 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ПрАТ «СК «ПЕРША» виплатило страхове відшкодування за полісом № AP4682894 в розмірі 52515,96 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 3058 від 12.10.2021 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 117770,02 грн., при цьому Полісом № AP4682894 покрито частину шкоди на суму 52515,96 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 65254,06 грн. = 117770,02 грн. - 52515,96 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (Код ЄДРПОУ 30115243) 65254,06 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації та 3028,00 грн. судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2025 року відкрите спрощене провадження у справі. 16.06.2025 року до Придніпровського районного суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності. У відзиві представник відповідача посилається на те, що що до ремонтної калькуляції було безпідставно включено кронштейн бамера задній, замикаюча панель задня, ушільнювач кришки задній, клей к-т заднього скла, гум накладка заднього скла, крпілення ліхтаря заднього лівого, облицюваня ліве багажника. Загальна вартість цих запчастин, складає 29 183, 87 грн. Дані запчастини, відповідач вважає такими, що не відносяться до наслідків ДТП, яке сталось з його вини. Оскільки при огляді вони виявлені не були, а вже в подальшому були враховані в ремонтній калькуляції. Щодо страхового акту № 17950/34/921 від 25.06.2021 року, то даний документ складений на підставі ремонтної калькуляції № 16720_34 від 17.06.2021 року. Оскільки страховий акт є документом, в основу якого покладено документ, що юридично не спроможній, то відповідно й даний доказ слід визнати неналежним та недопустимим. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. 19.06.2025 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що спеціалісти страхової компанії не тільки фіксують пошкодження, вносячи дані до акту огляду, а також роблять їх фотофіксацію. Таким чином, у розпорядженні спеціалістів страхової компанії є комплекс даних для встановлення пошкоджених деталей у результаті ДТП. Вказані фото додаються до відповіді на відзив для підтвердження наявності пошкоджень, а також фото з місця ДТП подаються як додаткові докази. У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача звертає увагу на невідповідність цін запчастин та матеріалів за різні дати у ремонтній калькуляції. При цьому він дає характеристику щодо неналежності доказу (ремонтної калькуляції), будучи не фахівцем у галузі оцінки та не користувачем системи Audatex, в якій була складена ремонтна калькуляція. Ремонту калькуляцію № 16720_34 від 17.06.2021 року складено через систему «Audatex». AUDATEX це ліцензійний програмно-технічний комплекс по розрахунку вартості відновлювальних ремонтів колісних транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу-виробника та цін на запасні частини, рекомендованих імпортером. Audatex, яка рекомендована для використання страховими компаніями відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Мін`юсту та Фонду держмайна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Відмінність у датах (10.06.2021 для запчастин і 20.05.2021 для матеріалів) ремонтної калькуляції обумовлена технічною логікою формування бази AUDATEX: запчастини та матеріали мають різну частоту оновлення та різні джерела ціноутворення. Запасні частини наведено станом на дату 10.06.2021 року, оскільки всі механічні та кузовні запчастини (бампери, ліхтарі, панелі тощо) мають ціни, що регулярно оновлюються у базі AUDATEX, прив`язані до національної валютної ситуації та актуальних прайсів виробника або дистриб`ютора. Дата 10.06.2021 означає, що на цю дату були актуальні ринкові ціни на комплектуючі, взяті з бази Audatex/Eurotax. Лакофарбові матеріали наведено станом на дату 20.05.2021 року, оскільки ціни на ЛФМ (лаки, фарби, грунти) в AUDATEX зазвичай формуються в євро і перераховуються в національну валюту (UAH) по курсу на певну дату. Тобто вартість фарбування розраховується на основі фіксованого валютного курсу на момент оновлення цін матеріалів у системі, що не завжди збігається з оновленням цін запчастин. Оновлення баз даних у AUDATEX відбувається за категоріями окремо: - ЛФМ один раз на місяць (по курсу €). - Запчастини частіше, по мірі надходження нових цін від постачальників. Експерт складає калькуляцію на певну дату ( в нашому випадку 17.06.2021 року), і система автоматично підтягнула актуальні на той момент ціни, які були оновлені по- різному для різних груп товарів. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2025 року, яка постановлена судом без оголошення перерви та занесена до протоколу судового засідання №4765121 до участі у справі було залучено ПрАТ «СК «ПЕРША», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, неодноразово надсилала до суду заяви, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач та його представник в заключне судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Судом встановлено, що 09.03.2021 року між АТ «СГ «ТАС» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № FO00934289 «Правильне КАСКО», предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Теаnа, д.н. [NUMBER] . Страхова сума застрахованого транспортного засобу 270000 грн. Строк дії договору з 00:00 год. 11.03.2021 по 23:59 год. 10.03.2022 року. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.08.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно вказаної постанови, [PERSON] 15.06.2021року о 18:55 год. в м. Черкаси, по вул. 30 років Перемоги, керуючи автомобілем Mercedes Benz, д.н. [NUMBER] (власник [PERSON] ), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Teana, д.н. [NUMBER] (власник [PERSON] )- водій Ганицький, який зупинився попереду, чим порушив п.2.3б,12.1,13.1 ПДР України. 15.06.2021 року водій застрахованого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання події. 25.06.2021 року представником позивача був затверджений страховий акт №17950/34/921, згідно з яким сума страхового відшкодування становить 117 770,02 грн. Згідно платіжної інструкції №193872 від 30.06.2021 року АТ «СГ «ТАС» сплатило [PERSON] 117 770,02 грн. страхового відшкодування. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновку щодо застосування норми права, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15. Відповідно до цього висновку страховик, який виплатив страхове відшкодування, мав право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША» згідно Полісу № AP4682894. 12.10.2021 року ПрАТ «СК «ПЕРША» виплатило АТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування за полісом № AP4682894 в розмірі 52515,96 грн. (платіжне доручення № 3058 від 12.10.2021 року). Звертаючись до суду із позовом, позивач просить суд стягнути з відповідача 65254,06 грн., відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, суд враховує, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови ВПВС). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи відомо, що згідно розрахунку суми страхового відшкодування, складеного АТ «СГ «ТАС» 25.06.2021 року, матеріальний збиток згідно Калькуляції №16720_34 17 від 06.2021 року становить 117 770,02 грн, яку АТ «СГ «ТАС» 30.06.2021 року сплатило [PERSON] , власнику автомобіля Nissan Teana, д.н. [NUMBER] . При цьому, суд враховує, що ліміт відповідальності [PERSON] згідно Полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP4682894 становить 130 000 грн., а тому вказаний ліміт відповідальності покриває розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню (117 770,02 грн). Також слід зазначити, що отримавши страхове відшкодування в розмірі 52515,96 грн., яке було сплачене ПрАТ «СК «ПЕРША» 12.10.2021 року на користь АТ «СГ «ТАС», згідно платіжного доручення № 3058 АТ «СГ «ТАС» не зверталося до ПрАТ «СК «ПЕРША», щодо роз`яснень про виплату страхового відшкодування в сумі 52515,96 грн., а звернулося лише 28.05.2025 року, після відкриття провадження у цій справі. Крім того, суд звертає увагу на те, що виплативши 12.10.2021 року страхове відшкодування у розмірі 52515,96 грн., ПрАТ «СК «ПЕРША» не зверталася до [PERSON] з регресним позовом щодо стягнення цієї суми. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Суд не вирішує питання щодо застосування строків позовної давності, оскільки в позовних вимогах відмовлено по суті. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору слід віднести за рахунок позивача На підставі наведеного, Закону України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993 1166,1194 ЦК України,

Outcome: dismissed