Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за: - кредитним договором № 73223491 в розмірі 22969,80 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2100,00 заборгованість за відсотками, 12819,80 грн заборгованість за пенею, 1050,00 комісія за надання кредиту; - кредитним договором № 8754677 в розмірі 11927,27 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11,60 заборгованість за відсотками, 6907,27 грн заборгованість за пенею, 1008,40 комісія за надання кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 73223491, за умовами якого, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, сплатити проценти від суми позики. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27 березня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, зокрема і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників № 4 від 23.04.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73223491 в сумі 22969,80 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2100,00 заборгованість за відсотками, 12819,80 грн заборгованість за пенею, 1050,00 комісія за надання кредиту. Окрім того, 30 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 8754677, за умовами якого, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, сплатити проценти від суми позики. Цей договір також укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27 березня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, зокрема і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8754677 в сумі 11927,27 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11,60 заборгованість за відсотками, 6907,27 грн заборгованість за пенею, 1008,40 комісія за надання кредиту. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в поданій позовній заяві не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав (а.с. 77, 82). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит № 73223491 з додатковою угодою до нього, відповідно до якого останній отримав 7000,00 грн позики на банківський рахунок строком на 90 днів із денною процентною ставкою 1,00 % (а.с. 8-23). 27.03.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25 з додатковою угодою № 1, відповідно до якого ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] (а.с. 24-28, 50-52). Відповідно до Реєстру боржників № 4 від 23.04.2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 73223491 від 23.10.2024 в сумі 22969,80 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2100,00 грн - заборгованість за відсотками, 12819,80 грн - сума заборгованості за пенею, 1050,00 грн комісія за надання кредиту (а.с. 29). Також наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 73223491 від 23.10.2024 року підтверджується, що станом на 23.04.2025 борг відповідача по даному договору становить 22969,80 грн та складається з: 7000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2100,00 грн - заборгованість за відсотками, 12819,80 грн - сума заборгованості за пенею, 1050,00 грн комісія за надання кредиту (а.с. 30-32). Окрім того, 30 жовтня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит № 8754677, відповідно до якого останній отримав 4000,00 грн позики строком на 30 днів із денною процентною ставкою 0,85 % (а.с. 42-49). Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8754677 від 30.10.2024 в сумі 11927,27 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11,60 грн - заборгованість за відсотками, 6907,27 грн - сума заборгованості за пенею, 1008,40 грн комісія за надання кредиту (а.с. 53). Також наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8754677 від 30.10.2024 року підтверджується, що станом на 27.03.2025 року борг відповідача по даному договору становить 11927,27 грн та складається з: 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11,60 грн - заборгованість за відсотками, 6907,27 грн - сума заборгованості за пенею, 1008,40 грн комісія за надання кредиту (а.с. 54-55). Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитних договорів. Через порушення умов договорів з боку позичальника своєчасне погашення кредитів та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем не представлено суду. Однак, щодо вимоги про стягнення пені в сумі 12819,80 грн по кредитному договору № 73223491 та 6907,27 грн по кредитному договору № 8754677 суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану пеню, неустойку, штраф за укладеним договором, тобто у період воєнного стану. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про їх стягнення слід відмовити. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог, що є підставою для їх задоволення частково. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1316,29 грн (15170,00 грн*3028 грн/34897,07 грн) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 512, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved