Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.01.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір № 24262-01/2024. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн, які останній зобов`язувався повернути, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 17500,00 грн. 28.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 28052024, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 24262-01/2024 від 26.01.2024 року. Окрім того, 26.01.2024 року відповідач уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» договір про надання фінансового кредиту №41156-01/2024. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн, які останній зобов`язувався повернути, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором. 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «Аванс кредит» і Боржниками. Так, відповідно до Реєстрів боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 37500 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. 19.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.01.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №24262-01/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн, на строк кредитування 100 днів, тип процентної ставки фіксована. Дата погашення кредиту 04.05.2024 року. Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. П.п. 4.4.2. Договору передбачено, що клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. 28.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 28052024, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 24262-01/2024 від 26.01.2024 року. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі, унаслідок чого у неї виникла заборгованість станом на 28.05.2024 року у сумі 17500,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованості за відсотками - 12500,00 грн. Окрім того, 26.01.2024 року [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» договір про надання фінансового кредиту №41156-01/2024, в розмірі 5000,00 грн на строк 120 днів із датою повернення 24.05.2024 року, з процентною ставкою 2,50 % в день. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), про що свідчить п.8 договору, реквізити та підпис сторін. 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «Аванс кредит» і Боржниками. Так, відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20000 грн, з яких: 5000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15000 грн - сума заборгованості за процентами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (Постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц). Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодного первинного документу або іншого документу, в тому числі платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, іншого документу, який би підтвердив, що відповідачу було перераховано грошові кошти в розмірі, які передбачені договорами кредиту, а він, відповідно, ці кошти отримав та користувався ними. До того ж, позивач в суді не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та про витребування виписки з банківської установи щодо надходження відповідних коштів на рахунок відповідача. Судом з власної ініціативи ухвалою про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі від 27.10.2025 року витребувано у позивача підтвердження щодо видачі кредитних коштів відповідачу за даними кредитними договорами, а також витребувано ухвалами від 19.08.2025 року та 30.09.2025 року в АТ КБ «Приват Банк» виписки по рахункам, вказаних в кредитних договорах. Проте, ухвалу від 27.10.2025 року позивачем залишено поза увагою, оскільки на день винесення судом рішення жодних додаткових доказів не надано. Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» рахунок, який був вказаний у кредитних договорах та на який кредитодавець мав перерахувати відповідачу суму кредиту, за клієнтом [PERSON] в АТ КБ «Приват Банк» не обслуговується. Таким чином, самі по собі розрахуноки заборгованості та реєстр прав вимоги до договору факторингу, складені позивачем, не є належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитів. Отже, позивачем не доведено факт отримання відповідачем кредитів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed