Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новопечерська школа - Ліцей І-ІІІ рівнів», у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 51 242,50 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі заяви про приєднання № 1483 від 17.06.2025, [PERSON] , дружина [PERSON] , які мають сина [PERSON] , [INFO] , надала згоду на зарахування дитини до ТОВ «Новопечерська школа - Ліцей І-ІІІ рівнів» з 01.09.2025 до КДП-5 класу. Підписанням цієї Заяви про приєднання [PERSON] підтвердила своє ознайомлення зі змістом Договору про надання послуг, опублікованим на сайті школи та погодження зі всіма його умовами, в тому числі із вартістю послуг, а також гарантування не порушувати правила і порядок, встановлені у школі. Після масованого обстрілу міста Києва [PERSON] разом із сім`єю вирішили переїхати за місто для забезпечення безпеки своїй дитині, тому у телефонному режимі адміністратору відповідача було повідомлено про те, що можливості навчатися у школі немає, через що виникла потреба у поверненні коштів, сплачених на рахунок відповідача 17.06.2025 у розмірі 22 935,00 грн. та 20.06.2025 у розмірі 51 242,50 грн., на що останні з розумінням поставилися до повернення всіх коштів, однак у подальшому були повернуті лише кошти у розмірі 22 935,00 грн. 30.06.2025 [PERSON] через свого представника направила відповідачу заяву про розірвання договору з відповідачем та проханням повернути кошти, на що отримано відповідь, про те, що, на думку останнього, адвокат не має повноважень здійснювати представництво інтересів [PERSON] перед відповідачем. Крім того, від відповідача був отриманий зразок заяви про розірвання договору та прохання повернути лише частину сплачених коштів. 09.07.2025 [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення всієї суми сплачених коштів у розмірі 74 177,50 грн. Проте, кошти відповідач повернув лише частково у розмірі 22 935,00 грн. Вважає, що Договір вважається укладеним та набирає чинності після виконання одночасно двох умов: 1) підписання заяви про приєднання та надання переліку документів згідно п. 4.2. Договору, що не було вчинено позивачем та його дружиною, а також 2) оплати виставленого відповідачем рахунку, що позивачем та його дружиною не було вчинено, тому Договір між позивачем, його дружиною та відповідачем не було укладено і Договір не набрав чинності, а отримані відповідачем кошти є безпідставно набутими. Ухвалою судді від 4 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20 серпня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що 17 червня 2025 року [PERSON] було надано підписану заяву про приєднання №1483 до договору про надання освітніх послуг, про навчання її сина [PERSON] . Таким чином, сторонами зобов`язання, що виникло внаслідок підписання заяви про приєднання до публічного договору у даній справі, є відповідач та [PERSON] . Саме між цими сторонами виникли взаємні права та обов`язки за договором, а отже лише вони можуть посилатися на можливе порушення своїх прав чи інтересів у межах цього зобов`язання. Отже, позивач [PERSON] не є належним позивачем у цій справі, оскільки не набув прав та обов`язків за укладеним договором і не має права вимоги за цим зобов`язанням. У зв`язку з цим позов подано неналежним позивачем, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у його задоволенні. Щодо посилання позивача на те, що Договір не був укладений та не набрав чинності, є безпідставним і суперечить як положенням цивільного законодавства та і практиці його застосування. Оскільки, 20 червня 2025 року на виконання умов Договору було здійснено часткову оплату за освітні послуги у вигляді двох платежів, що підтверджується платіжними дорученнями. Оплата проведена на підставі рахунків, виставлених Школою. У призначенні платежу зазначено прізвище, ім`я та по батькові учня на користь якого надаються послуги, що однозначно підтверджує їх зв`язок з укладеним Договором та спрямованість на виконання взятих за договором зобов`язань. Отже, згідно положень статей 626, 633, 638, 640 та 642 ЦК України Договір між відповідачем та [PERSON] слід вважати укладеним, таким, що набрав чинності та породив взаємні права й обов`язки сторін. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/108/17, де суд наголосив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 Верховний Суд підтвердив, що договір не може вважатися неукладеним, якщо сторони почали його виконувати. Вважає, що грошові кошти у сумі 51 242,50 грн. є такими, що отримані на виконання чинного договору та не можуть вважатися безпідставно набутими у розумінні статті 1212 ЦК України. Тому, вважають, що позов пред`явлено неналежним позивачем, а викладені в ньому доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права та не підтверджуються належними доказами, при цьому Договір про надання освітніх послуг було укладено належним чином, а грошові кошти отримані на виконання вказаного договору. 14 жовтня 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшли пояснення, у яких остання вказала, що між позивачем, його дружиною та відповідачем Договір не укладений та не набрав чинності, тому законних підстав для не повернення відповідачем позивачу коштів не було та не має. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з викладених у позові підстав. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, у задоволенні позову просили відмовити з підстав зазначених у відзиві. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 червня 2025 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 1483 до Договору про надання послуг від 01.04.2023 року, відповідно до якої, [PERSON] надала згоду на зарахування її дитини [PERSON] , [INFO] , до ТОВ «Новопечерська школа - Ліцей І-ІІІ рівнів» (далі - Договір). Відповідно до п. 3.1. Договору про надання послуг від 01.04.2023 року (далі - Договір), згідно з умовами цього договору, школа, у разі приєднання батьків до договору, зобов`язується надавати батькам, в тому числі учням визначені договором послуги, а батьки зобов`язуються їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених цим договором. Згідно п. 4.1. Договору, договір вважається укладеним в порядку ст. 642 Цивільного кодексу України та набуває сили договору приєднання з моменту здійснення батьками дій, передбачених п. 4.3. договору, що означають повне і беззастережне прийняття батьками всіх умов цього договору без будь-яких виключень та/або обмежень (акцепт). Відповідно до п. 4.3. Договору, батьки здійснюють акцепт (прийняття умов) цього договору після ознайомлення з його умовами, викладеними на сайті, шляхом сукупного виконання наступних дій: - подання належним чином оформленої та підписаної заяви про приєднання до договору за формою, встановленою школою, у трьох примірниках, з одночасним наданням переліку документів зазначених в п. 4.2. договору; - оплати батьками послуг школи відповідно до умов цього договору. Даний Договір набирає чинності з моменту приєднання до нього Батьків та діє до дати припинення його дії та/або закінчення Учнем 11(12) класу (п. 4.6. Договору). Як зазначено у п. 9.1. Договору, оплата послуг здійснюється батьками посеместрово на підставі складених школою у відповідності до п. 8.2. договору рахунків. Пунктом 9.1.3. Договору визначено, що у випадку, якщо батьки приєдналися до договору після завершення визначеного п.п. 9.1.1., 9.1.2. цього договору строку оплати за послуги, то батьки повинні сплатити послуги на підставі складеного рахунку школою протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати підписання батьками заяви про приєднання до цього договору, але не пізніше першого дня навчання учня. Відповідно до платіжної інструкції № А7ЕР-8М82-800Т-55Н5 від 17.06.2025 встановлено, що [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ «НВК «Новопечерська школа» грошові кошти у розмірі 22 935,00 грн., з призначенням платежу: послуги за харчування [PERSON] ( [PERSON] ) договір х1483. Згідно платіжної інструкції № Х213-КР0А-ННК8-В0Р1 від 20.06.2025 вбачається, що [PERSON] перерахував на рахунок ТОВ «НВК «Новопечерська школа» грошові кошти у розмірі 51 242,50 грн., з призначенням платежу: за освітні послуги [PERSON] . 9 липня 2025 року [PERSON] звернулася до ТОВ «НВК «Новопечерська школа» із заявою, у якій просила відрахувати її сина зі школи, розірвати договір про надання послуг від 01.04.2023 в порядку п. 14.1.2. Договору та повернути сплачені кошти у розмірі 51 242,50 грн. за освітні послуги та 22 935, 00 грн. за послуги харчування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України). Як визначено у ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] посилався на те, що 17 червня 2025 року його дружиною [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 1483 до Договору про надання послуг від 01.04.2023 року, на підставі якої 20.06.2025 [PERSON] перерахував на рахунок ТОВ «НВК «Новопечерська школа» грошові кошти у розмірі 51 242,50 грн., з призначенням платежу: за освітні послуги [PERSON] . Проте, вважає, договір неукладеним та таким, що не набув чинності, а отримані відповідачем кошти є безпідставно набутими. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Оскільки, 17 червня 2025 року заяву про приєднання № 1483 до Договору про надання послуг від 01.04.2023 року було підписано [PERSON] , то суд дійшов висновку, що позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити». Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Отже, позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому суд дійшов висновку про те, що він є неналежним позивачем у цій справі. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новопечерська школа - Ліцей І-ІІІ рівнів» про стягнення безпідставно набутих коштів, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed