Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

20 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Дернова (Чехоєва) Н.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 22044,65 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, суму понесених витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 2970,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028,00 грн.. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що [PERSON] 29 листопада 2024 року о 11.20 годині керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номер [NUMBER] , на бул. Будівельників, 7 у м. Кам`янському, при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності свого маневру і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.12.2024 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений Ford Mondeo, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] .. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідно до звіту № YD03425 про визначення вартості відновленого ремонту транспортного засобу Ford Mondeo, державний номер [NUMBER] , складає 31244,91 грн.. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220331533 з терміном дії з 13.04.2024 року по 12.04.2025 року. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 28.01.2025 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 22044,65 грн. (наказ № 3.1/2421 від 27.01.2025 р.). 28.01.2025 року МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 44). Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 22 травня 2024 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 14 липня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.45). Ухвалою судді від 14 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 46). Представником відповідача Осипенком А.В. через підсистему «Електронний суд» 27.10.2025 року подані пояснення по справі, відповідно до яких просив частково задовольнити позовні вимоги у розмірі 10000,00 грн. посилаючись на те, що сума стягнення понесених витрат у розмірі 22044,65 грн. є значно завищеною, адже пошкодження автомобіля «Форд Мондео» було незначним, що його вартість становить максимум 10000,00 грн. Вказує, що на цей час не має можливості оскаржити цю суму та призначити відповідну експертизу, оскільки автомобіль «Форд Мондео» відремонтований дуже давно (а.с. 72-74). Представником позивача Дерновою Н.М. через підсистему «Електронний суд» 05.11.2025 року та 01.12.2025 року направлені заяви, в яких представник просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 80,85). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.12.2024 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яка набрала законної сили 03.01.2025 року (а. с. 12). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 29 листопада 2024 року об 11.20 годині [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номер [NUMBER] , на бульварі Будівельників, 7 у м. Кам`янському при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Mondeo», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. [PERSON] у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, просив суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом. Частинами 4, 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність відповідача за договором ОСЦПВВНТЗ на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу ВАЗ 2105 з державним номерним знаком [NUMBER] станом на 29 листопада 2024 року в Єдиній централізований базі даних МТСБУ. Матеріалами справи підтверджено, що потерпілий [PERSON] 19.12.2024 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду з інформацією щодо учасників ДТП, згідно з якою цивільно-правова відповідальність [PERSON] у момент ДТП не була застрахована відповідно до вимог п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з метою отримання відшкодування потерпілий звернувся з заявою щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП (а.с.3-4, 6-8). Також судом встановлено, що відповідно до Звіту № YD03425 (дата оцінки 29.11.2024 року, дата складання звіту 22.01.2025 року) оцінювача ФОП [PERSON] на підставі акту огляду транспортного засобу від 07.01.2025 року, належного [PERSON] , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] : - без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 39465,87 грн.; - з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 31826,93 грн. з урахуванням ПДВ на складові та малоцінні деталі; - з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 31244,91 грн. ПДВ у вартості складових та малоцінних деталей відсутній. Ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] на момент оцінки складає 209401,20 грн. (а.с.13-31). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі довідки №1 від 24.01.2025 року та наказу «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », номер справи 111331, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] , тобто особі, якій належить пошкоджений транспортний засіб, 22044,65 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 719385 від 28 січня 2025 року, а також МТСБУ було пронесені витрати на оплату послуг аварійного комісара (експерта) в розмірі 2970,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 675539 від 27 січня 2025 року (а.с. 32-35). Моторне (транспортне) страхове бюро України з метою врегулювання спору у досудовому порядку направило відповідачеві вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу в загальній сумі 25014,65 грн. (а.с.36-37). Матеріали справи не містять відповіді [PERSON] щодо результату розгляду вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання вказаних правовідносин. Згідно із ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ, зокрема, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Пунктом 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Під час розгляду справи судом було встановлено, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 22044,65 грн. Таким чином, позивачем було виконано покладений на МТСБУ законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на час ДТП керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 80ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, вказуючи у своїх запереченнях про визнання позовних вимог у сумі 10000 грн, не надав суду доказів в обґрунтування своїх доводів щодо завищення вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] . Такі заперечення судом визнаються як припущення, а тому не беруться до уваги. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України, доказами, і не спростовані відповідачем. Крім того, МТСБУ понесло витрати за оплату послуг експерта в розмірі 2970,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 675539 від 27 січня 2025 року. Вказані витрати знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженням транспортного засобу з вини відповідача, а тому мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. Враховуючи викладене, розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25014,65 грн., яка складається з суми виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 22044,65 грн. і 2970,00 грн. витрат на залучення експерта з метою визначення розміру шкоди, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 3028 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved