Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] видано сертифікат серії ЧР № 0315362, на право на земельну частку (пай), площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах у КСП ім. Чапаєва с. Піщальники Канівського району Черкаської області. Відповідно до цього сертифіката [PERSON] на частину умовної площі отримала державний акт серії ЯЛ № 197337 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7122086600:01:001:0427 площею 5,027 га, угіддя рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району. При цьому оригінал сертифіката у спадкодавця було вилучено та здано в архів ГУД Держгеокадастру у Черкаській області. Крім отриманого права власності на земельну ділянку кадастровий номер 7122086600:01:001:0427 площею 5,027 га, угіддя рілля, в спадкодавця відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0315362, залишилось право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишньго КСП ім Чапаєва, а саме: багаторічні насадження, площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336, вид угідь- пасовища на земельній ділянці за номером 336, площею 0,90 га. Позивач прийняв спадщину після її смерті та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку ділянку кадастровий номер 7122086600:01:001:0427 площею 5,027 га. В отриманні позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на решту земельної частки (паю) - багаторічні насадження, площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336, вид угідь- пасовища на земельній ділянці за номером 336, площею 0,90 га, державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0315362. З огляду на вказані обставини, позивач просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження, площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336, вид угідь- пасовища на земельній ділянці за номером [NUMBER] , площею 0,90 га., розташованої на території Потапцівської (на даний час Бобрицької) сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката ЧР № 0315362. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області спадкову справу після смерті [PERSON] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Бобрицької сільської ради Черкаської області у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача Бобрицька сільська рада Черкаської області визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2010 судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у с. Піщальники Канівського району, Черкаської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 7122086600:01:001:0427 площею 5,027 га, угіддя рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району, що належала спадкодавцю на підставі державного акта серії ЯЛ № 197337 від 21.08.2010. До складу спадщини входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження, площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336, вид угідь- пасовища на земельній ділянці за номером [NUMBER] , площею 0,90 га., розташованої на території Потапцівської (на даний час Бобрицької) сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката ЧР № 0315362. Після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , про свідчать матеріали спадкової справи № 449/2010. Державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори 27.06.2013 видане спадкоємцю першої черги за законом [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,027 га, яка розташована: Черкаська область, Канівський район, Потапцівська сільська рада, за межами населення пункту, належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 197337, зареєстрованого 21.08.2010 за № 011078600082 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер земельної ділянки 7122086600:01:001:0427, рілля, цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товрного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається із матеріалів справи відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0315362 [PERSON] на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 № 309 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради № 212 від 14.10.2024 виданої Потапцівським старостинським округом № 3 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336 та пасовище орієнтовною площею 0,90 га на земельній ділянці за номером 336. Постановою державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області № 339/02-31 від 12.04.2025 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), вид угідь багаторічні насадження площею 0,2750 га на земельній ділянці за порядковим номером 336 та пасовище орієнтовною площею 0,90 га на земельній ділянці за номером 336, у зв`язку з не наданням спадкоємцями копії сертифіката на право на земельну частку (пай) та в зв`язку з реєстрацією за спадкоємцем права власності на земельну ділянку площею 5,0271 га. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 у справі №227/3750/19 також вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Отже, наявне у спадкодавця [PERSON] право на земельну частку (пай) саме у розмірах по 6,19 в умовних кадастрових гектарах, яке було визначено у сертифікаті на право власності на земельну частку (пай), та яке спадкодавець прийняв, є об`єктом спадкування після її смерті, у тому числі й у випадку, коли з різних причин цій особі було виділено у власність земельні ділянки в меншому розмірі ніж це було визначено сертифікатом на право на земельну частку (пай). Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 та від 04.02.2004 № 122, спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства и продовольства України та Академії аграрних наук від 04.10.1996 № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затвердженими 15 травня 1992 року Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд. Резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Крім того, статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 01.01.2028 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01.01.2028 року; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17. Проте, у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 227/227/22 сформульовано правовий висновок, що оскільки спадкодавці за життя не оформили належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набули майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved