Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за період з 01.12.2022 по 30.06.2025 за спожиту послугу з теплопостачання теплової енергії у розмірі 17739,25 грн., інфляційні втрати у сумі 2384,87 грн., 3 % річних у сумі712,37 грн., пеню у розмірі 852,08 грн., абонентське обслуговування у розмірі 265,52 грн., а всього 21954,10 грн., а також витрати з оплати судового збору у розмірі 3028,00 грн., посилаючись на те, що позивач за специфікою своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню. Стверджує, що не зважаючи на послугу постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] в період з 01.12.2022 по 30.06.2025 відповідачі не здійснюють її оплату, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. Ухвалою суду від 27.11.2025 року прийнято справу до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі до [PERSON] , та відмовлено у відкритті провадження відносно [PERSON] у зв`язку зі смертю. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідача адвокатом Жданюк Т.С. подано відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартирі від 17.12.2018 власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.4.6 вказаного договору зафіксовано, що заборгованість за комунальні послуги відсутня. Крім того, відповідач з 14.12.2018 року зареєстрована за іншою адресою, таким чином вона не є власником та користувачем послуг з теплопостачання за спірною адресою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На підставі ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 цього ж Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно з чинним законодавством обов`язок сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири у багатоквартирному будинку або іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Судом установлено, що за період з 01.12.2022 по 30.06.2025 за адресою: [ADDRESS] існує заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. Як вбачається зі договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2018 року [PERSON] , [PERSON] передали у власність, а [PERSON] прийняв в приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.6 вказаного договору, покупцю відомий стан комунальних та інших платежів по відчужуваній квартирі на день укладення цього договору купівлі-продажу. Продавці повідомляють по відсутність заборгованості по квартирі за такими платежами, а покупець підтверджує, що йому відомий цей факт. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраію права власності №149880403 від 17.12.2018 власником майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] з 14.12.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7). Відповідно до ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч.3). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8). Позивачем не доведено та не надано доказів у встановлений законом строк, що відповідач [PERSON] являється власником або споживачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , на якого може бути покладено обов`язок сплати заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2022 року по 30.06.2025 року, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено, що він є власником вказаної квартири чи зареєстрований/проживає в ній, тобто є споживачем послуг позивача. Доказів до позовної заяви, як того вимагає ч.2 ст.83 ЦПК України не надано, будь-яких клопотань про витребування доказів не заявлено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог до [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed