Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги наступним. 25 квітня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2015283407. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 21 991,12 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 17 927,21 грн, заборгованість по відсотках 4 063,91 грн, заборгованість по комісії 0 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року в розмірі 21 991,12 грн, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2015283407, згідно з умовами якого ТОВ «ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 8 175 грн, строком на 3 роки. Згідно з п. 1.5 договору, за користування кредитною лінією Банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентної ставки становить 40,0% річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі інтернет, у разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% на день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, але не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. [PERSON] 25 квітня 2017 року також було підписано заяву про встановлення кредитної лінії/зміну розмірі кредитної лінії, згідно якої йому було встановлено бажану кредитну лінію у розмірі 8 175 грн. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року становить 21 991,12 грн вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17 927,21 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 4 063,91 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору). Згідно з витягом з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23, укладеного 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року у сумі 21 991,12 грн. Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була виконана відповідачем. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року, загальна заборгованість за яким складає 21 991,12 грн, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту та зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2015283407 від 25 квітня 2017 року у сумі 21 991,12 грн, з яких: 17927,21 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4 063,91 грн заборгованість по відсотках, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 7, 9), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі. Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським бюро «Ольги Клещ» на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року № 43115064. Вартість послуг згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) № 2015283407 від 30 вересня 2025 року, платіжної інструкції АТ «Акцент-Банк» № 1927 від 02 жовтня 2025 року складає 5 000 грн, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Outcome: approved