Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 22 вересня 2023 року та 25.09.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало із [PERSON] договір про відкриття кредитної лінії №1276-2462 продукту «CreditKasa» (далі Договір) та Додаткову угоду, відповідно до умов яких відповідачу було надано кредит у розмірі 3900 грн., строком на 300 днів до 17 липня 2024 року, а відповідач зобов`язався сплачувати кредит та відсотки в розмірі встановленому «Правилами Банку», які викладені на банківському сайті: creditkasa.com.ua. Оскільки, [PERSON] на порушення умов договору, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманого кредиту та сплати відсотків не виконував, за ним утворилася заборгованість на загальну суму 19 500 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту 3 900 грн. та заборгованості за відсотками 15 600 грн. яку позивач, просив стягнути з нього, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання по справі. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Втім, в матеріалах справи міститься заява представника позивача Тертиця Т.В. про розгляд справи у її відсутності. Просить задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1276-2462, у відповідності до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 25.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про № 1276-2462, у відповідності до умов якої відповідачу було надано у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 900 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Даний договір та додаткова угода підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора А4902. У вказаному договорі та додаткової угоди також зазначені анкетні та паспортні дані позичальника [PERSON] , його РНОКПП, електронна адреса, номер банківської картки [NUMBER] (а.с.10-16 зворот 20-21). Згідно п.4.3. Договору, кредитодавець протягом строку дії цього Договору в односторонньому порядку має право запропонувати Позичальнику збільшити розмір Кредиту, що надається Позичальнику за цим Договором шляхом розміщення в Особистому кабінеті пропозиції отримати у Кредит додаткових коштів. Надання додаткових грошових коштів у рахунок Кредиту відбувається на підставі Додаткової угоди до цього Договору. Відповідно до п.4.4 Договору, для ініціювання процедури оформлення Додаткової угоди у Кредит додаткових грошових коштів, Позичальник повинен здійснити в Особистому кабінеті наступні дії: обрати суму грошових коштів яку Позичальник бажає отримати додатково у кредит в межах запропонованої Кредитодавцем в Особистому кабінеті Позичальника, яка додатково надається Позичальнику у рахунок Кредиту у разі укладання Додаткової угоди, та натиснути відповідну кнопку «Взяти ще гроші». У п.4.12 Кредитного договору зазначено що, кредит надається загальним строком 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту, дата повернення (виплати) кредиту 17.07.2024 року. Згідно п. 5.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.4.7. Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промоставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентною ставкою. За пунктом 4.9, 4.10 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування Кредитом (за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промоставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою). Відповідно до п.3.2 договору, для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Для створення особистого кабінету клієнт на сайті товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс повідомлення, або приймає вхідний дзвінок від товариства з одноразовим ідентифікатором та підтверджує відповідну дію. Після входу (авторизації) до особистого кабінету, клієнт для отримання кредиту заповнює заяву-анкету. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані відповідно до ідентифікаційних документів клієнта, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту (п.3.3., 3.4, 3.5.). У випадку успішного проходження ідентифікації та верифікації клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти кредитний договір або відмовитися від пропозиції (п.3.7., 3.8. договору), а у випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту), клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який клієнт вводить у відповідне поле. Введенням коду на сайті товариства клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) товариства на укладення кредитного договору (електронний підпис клієнта накладається на оригінал договору). Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта (п.3.9., 3.10. договору). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. З урахуванням вищенаведеного, суд знаходить встановленим, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 22.09.2023 року та 25.09.2023 уклало із відповідачем [PERSON] кредитний договір в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1633, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3900 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1276-2462 від 22.09.2023 року, згідно якої, 22.09.2023 року за номером транзакції в системі LiqPay.ua 2368978904, та 25.09.2023 року за номером транзакції в системі LiqPay.ua 2370302947, кошти в сумі 3900 грн. було зараховано на картку [NUMBER] (а.с.17-19). Відтак, ураховуючи що позичальник, тобто відповідач, отримав та використав кредитні кошти та в обумовлені договором строк добровільно не повернув їх позикодавцю, з огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд знаходить вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3900 грн. обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими відсотками на загальну суму 15 600 грн., які нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, то така заборгованість також підлягає стягненню у судовому порядку, тобто в цій частині вимога позивача також підлягає задовольнянню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved