Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 12 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 656820 за умовами якого було надано відповідачу кошти в розмірі 10000.00 гривень, які вона зобов`язувалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 18309.38 гривень. 28 серпня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 2808-23 за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 656820 від 12 липня 2021 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 656820 від 12 липня 2021 року в розмірі 18309.38 гривень. Ухвалою від 10 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судові засідання 03 грудня 2025 року та 23 грудня 2025 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судового виклику № 278/3976/25/20264/25 вих. від 04 грудня 2025 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] була повідомлена про судове засідання, яке відбудеться 23 грудня 2025 року о 09.30 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно заяви-анкети від 12 липня 2021 року, [PERSON] надала товариству з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» інформацію, яка містить особисті дані та дані про доходи з метою розгляду питання щодо надання їй позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. /а.с.20/ Судом встановлено, що 12 липня 2021 року між товариством товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та споживачем [PERSON] було укладено Договір № 656820 про надання споживчого кредиту, згідно якого: - на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором /п.1.2./; - сума кредиту (загальний розмір) складає 12500.00 гривень /п.1.3./; - строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 12 липня 2024 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору /п.1.4./; - тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних /п.1.5./; - мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби /п.1.6./; - орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 189,69% річних /п.1.7./; - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 37 575,77 гривень /п.1.8./. /а.с.18-19/ Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 10000.00 гривень за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; - у розмірі 2500.00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати - Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору /п.2.1/; - нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графікові платежів) /п.3.1./. В паспорті споживчого кредиту від 12 липня 2021 року, який підписано [PERSON] , товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту. /а.с.21/ Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 656820 від 12 липня 2021 року, яка підписана 12 липня 2021 року споживачем [PERSON] зазначено: - дати платежу з 12 липня 2021 року по 12 липня 2024 року; - кількість днів у розрахунку 1096; - чисту суму кредиту 35075.77 гривень; - суму кредиту за договором 12500.00 гривень; - проценти за користування кредитом 22575.77 гривень; - відсоток за перший день користування 2500.00 гривень; - реальна річна процентна ставка 189.69 %; - загальна вартість кредиту 37575.77 гривень. /а.с.22/ Відповідно до платіжного доручення № 6214 від 12 липня 2021 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» перераховано кошти в розмірі 10000.00 гривень, призначення платежу: #4731219108165899, ІПН 2677211969, видача кредиту згідно дог. № 656820 від 12 липня 2021 року [PERSON] . /а.с.32/ Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», станом на 28 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 656820 від 12 липня 2021 року становить 18309.38 гривень, а саме: - 9393.88 гривень за кредитом; - 8915.50 гривень по відсотках. /а.с.13/ 28 серпня 2023 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» укладено Договір факторингу № 2808-23 за умовами п.2.1. якого: - клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. /а.с.9, 25-28, 29, 30, 37/ Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року: - боржник [PERSON] , номер кредитного договору 656820 від 12 липня 2021 року, сума заборгованості разом 18309.38 гривень: - 9393.88 гривень заборгованість за тілом; - 8915.50 гривень заборгованість за відсотками. /а.с.12/ 31 липня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було направлено на адресу [PERSON] досудову вимогу, в якій повідомлено про укладення Договору факторингу з товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та перехід права грошової вимоги за Кредитним договором № 656820 від 12 липня 2021 року до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», проінформовано про те, що станом на 31 липня 2024 року загальний розмір заборгованості, який підлягає оплаті становить 18309.38 гривень. /а.с.35/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що вона не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» було укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано особистим підписом відповідача. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 28 серпня 2023 року заборгованість становить 18309.38 гривень, а саме: - 9393.88 гривень за кредитом; - 8915.50 гривень по відсотках /а.с.13/, при цьому право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості. Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18309.38 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, укладений між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та клієнтом товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» /а.с.15-17/; - детальний опис виконаних робіт наданих адвокатом /а.с.14/; - додаткову угоду № 656820 від 30 травня 2025 року до Договору № 42649746 про надання правої допомоги від 01 січня 2025 року /а.с.31/; - акт № 656820 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 30 травня 2025 року, в якому сторони підтверджують, що адвокат Лівак Іванна Миколаївна надала клієнту товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» правничу допомогу загальною вартістю 6000.00 гривень /а.с.10/ В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Таким чином, позивачем доведено, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу при зверненні до суду в розмірі 6000.00 гривень, при цьому відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000.00 гривень підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути вказані витрати на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.34/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved