Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 20 грудня 1996 року Вовківською с/Радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис №12. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 20.12.1996 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя подружжя не склалося, не зійшлися характерами. Понад 20 років проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Причиною розпаду шлюбу стало відсутність взаєморозуміння. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу та примирення неможливе. Шлюб має формальний характер. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Строк на примирення позивач просить не надавати. Майновий спір вирішуватимуть окремо. Справа надійшла до Кегичівського районного суду Харківської області за підсудністю на підставі ухвал Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 та Берестинського районного суду Харківської області від 29.10.2025 відповідно до ст.31 ЦПК України. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Повідомив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Повідомила, що позов визнає, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 1996 року у Вовківській сільській раді Кегичівського району Харківської області, відповідний актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 20 грудня 1996 року. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя подружжя не склалося. Проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved