Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків в порядку регресу у розмірі 30920,16 грн, та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 26.02.2024 року приблизно о 17 год. 48 хв., в смт Смоліне по вул. Шкільна 56, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортним засобом «ЯВА» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Kia», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Kia», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2024 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля «Kia», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] в особі представника [PERSON] - 05.12.2024 року повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро Україн про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 30920,16 грн. На підставі п.п.1 п.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених Позивачем витрат. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.05.2025 року зазначену цивільну справу передано на розгляд до Маловисківського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 18.06.2025 року на виконання ухвали суду представник позивача надав підтвердження щодо надсилання відповідачу листа з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів в тому ж обсязі та відповідного змісту, що було направлено позивачем до суду. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по даній справі не заперечив. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 08.09.2025, 21.10.2025, 04.12.2025, 19.12.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № від 23.05.2024 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень. Вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 26.02.2024 року о 17 год 48 хв. в Кіровоградській області Новоукраїнського району, смт Смоліне по вул. Шкільна, 56, водій [PERSON] керував транспортним засобом «ЯВА-350», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «KIACarens», державний номерний [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , при дорожньо - транспортній пригоді транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 2,3б ПДР, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 04.06.2024 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачем [PERSON] . Відповідно до даних внутрішнього ОСЦПВВТЗ поліс на транспортний засіб №5091ЧКТ відсутній. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «КІА CARENS», реєстраційний номер [NUMBER] є БО «БФ`ДПП-ЗС. Згідно доручення №03-07 від 03.12.2024 року Благодійна організація «благодійний фонд «ДД П-ЗС України», в особі директора Піпенко Д.Д., який діє на підставі Статуту, цим Дорученням уповноважив [PERSON] , бути представником БО «БФ «ДДП-ЗС України» в сервісних центрах МВС, ДФС, митних органах та всіх інших установ, підприємствах та організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань пов`язаних з вчиненням правочинів щодо автомобіля КІА CARENS, реєстраційний номер [NUMBER] та укладати, якщо в тому буде необхідність, угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові кошти суми в розмірах згідно калькуляціями, актами, експертними висновками, отримувати страхові відшкодування по полісах обов`язкового страхування, в т.ч. за ДТП від 26.02.2024. З метою отримання відшкодування шкоди [PERSON] , в інтересах якої адвокат Ковалевська Д.С. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 28.11.2024 року) на підставі ст. ст.33, 35, п. 41.1 ст. 41 Закону, звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди. Відповідно до висновку (звіту) № SOS_111500 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «КІА CARENS», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30192,18 грн, (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Згідно довідки №1 від 16.01.2025 року МТСБУ визначив розмір відшкодування шкоди [PERSON] з фонду захисту потерпілих у розмірі 27350,16 грн. Відповідно до наказу МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» [PERSON] було виплачено відшкодування у розмірі 27350,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 495714 від 20.01.2025 року. Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ «СОС Сервіс Україна» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого по справі МТСБУ № 111500 в сумі 3570,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 675548 від 27.01.2025 року. 15.04.2025 року МТСБУ надіслав претензію про відшкодування збитків в порядку регресу [PERSON] . Вирішуючи даний позов, суд застосовує такі норми права. Згідно пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. За ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором абозакономне передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки транспортний засіб «ЯВА-350» номерний знак [NUMBER] , не був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, то шкода заподіяна його володільцем транспортному засобу, який був забезпечений чинним договором ОСЦПВВНТЗ, - відшкодовується МТСБУ. Відповідно до пп. «г» п. 41 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Положеннями п. 13.1 ст. 13 Закону визначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що [PERSON] відноситься до категорії осіб, наведеної у п. 13.1 ст. 13 Закону. Відповідно доп.38.2.1ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, враховуючи, що шкода, спричинена винними діями [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відшкодована потерпілому МТСБУ шляхом сплати страхового відшкодування, то останнє має право на відшкодування понесених витрат у порядку регресу. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Згідно з п. 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23.02.2006 № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ або за дорученням. Положеннями п. 41.4 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Отже, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання указаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої винною у ДТП особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України). Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку у розмірі 30920,16 грн. підлягають стягненню з особи, яка завдала такі збитки, тобто із [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, розглянувши справуу межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що винними діями [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, було спричинено шкоду потерпілій [PERSON] , яку відповідно до Закону було відшкодовано МТСБУ, то ці витрати повинні бути відшкодовані останній шляхом їх стягнення у порядку регресу із [PERSON] , з якого також слід стягнути витрати, пов`язані з регламентною виплатою по страховому випадку, на підставі чого, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування шкоди є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved