Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е., звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08.11.2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб сайті ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», [PERSON] подала заявку на отримання споживчого кредиту №746596. Підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», яка розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідач погодилася та зобов`язалася виконувати його умови, підписавши договір особистим підписом. Після укладення договору, товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договорі, створило відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Крім того, після укладання договору, товариство перерахувала кошти на рахунок в форматі IBAN на платіжну картку, вказану [PERSON] , у порядку та строки визначені кредитним договором. В подальшому [PERSON] були перераховані кредитні кошти на рахунок в сумі 30000,00 грн. та 7500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, а всього 37500,00 грн. 21.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2102-24, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №746596 від 08.11.2021 року. Зазначає, що кредитор свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав. Однак відповідач належним чиним не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим має заборгованість у розмірі 53486,65 грн., яка складається з: 23705,59 грн. заборгованість за тілом кредиту; 29781,06 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. заборгованість за пенею. А тому, враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 42649746, суму заборгованості в розмірі 53486,65 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його присутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, правом на подання відзив не скористалася, про поважність причин неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , подала Анкету-заяву на кредит. Того ж дня, а саме 08.11.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №746596, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 37500,00 грн., шляхом зарахування суми кредиту на рахунок відповідача [NUMBER] …….0101, строк кредитування 1096 днів з кінцевим терміном повернення 08.11.2024 року. Тип процентної ставки фіксована, за перший день користування кредитом 25% в день (912% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 190,44% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору 111435,07 грн. Кошти кредиту надано Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 30000,00 грн. на користь споживача за реквізитами UA28380418…….0101 та 7500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом. До договору додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком №1 до договору про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту. Всі документи підписано [PERSON] власноруч з накладанням особистого підпису (а.с.19-24 зврт.). Платіжним дорученням №11344 від 08.11.2021 року підтверджується факт перерахування коштів у розмірі 30000,00 грн. на рахунок [NUMBER] …….0101, призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору №746596 від 08.11.2021 р. [PERSON] (а.с.34). 21.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2102-24, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №746596 від 08.11.2021 року, що також підтверджується Витягом з реєстру боржників (а.с. 10, 13, 26-32). 31.07.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило на адресу відповідача Досудову вимогу з рекомендацією сплатити заборгованість за зобов`язанням (а.с.36). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, [PERSON] , [NUMBER] , станом на 21.02.2024 року мала заборгованість у розмірі 53486,65 грн., яка складається з: 23705,59 грн. заборгованість за тілом кредиту; 29781,06 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. заборгованість за пенею. (а.с.14-14зврт.). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Що стосується нарахованих відсотків, то Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Відповідач зобов`язання за Договором №746596 про надання споживчого кредиту від 08.11.2021 року не виконала. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України. За нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Крім того, згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, укладеного з адвокатом Лівак І.М. та Додаткової угоди №746596 від 30.05.2025 року до нього (а.с. 16-18, 33, 39-39зврт.). Відповідно до детального опису наданих послуг від 30.05.2025 року, загальна вартість наданих послуг складає 6000,00 грн. (а.с. 15). Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, Баришевський проти України, Меріт проти України та ін.). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також зважаючи на те, що розгляд справи не вимагав складного процесу доказування, а законодавча база та судова практика такої категорії справ не зазнавала будь-яких змін, що викликали б необхідність її опрацювання, а тому на думку суду з відповідача на користь позивача належить стягнути 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду є співмірним, пропорційним та відповідає складності справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved