Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2000 року, спільних неповнолітніх\~дітей не\~мають. Сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18\~листопада 2025\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 18 грудня 2025\~року 08-30 год. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У судове засідання не з`явився відповідач; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань - не подав, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280\~ЦПК\~України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 21 жовтня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, Україна, за актовим записом № 333. За твердженням\~позивачки,\~що не\~заперечував відповідач,\~сторони не\~ведуть спільного\~господарства,\~не підтримують\~шлюбно-сімейних\~відносин,\~спільних неповнолітніх\~дітей не\~мають. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved