Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - товариство із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просило стягнути солідарно із відповідачів інфляційні втрати 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 104675 грн. 15 коп. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 11 жовтня 2007 р. між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № ОД22/10/2007/980-К/99 , відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти на суму 110 000 грн. В забезпечення виконання умов кредитного договору 11 жовтня 2007 р. між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , укладено договір поруки. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 04 червня 2014 року у справі № 507/783/14-ц стягнуто із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» суму боргу у розмірі 165 656,04 грн. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 18 травня 2021 року у справі № 507/490/21 замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у справі № 507/783/14-ц. З посиланням на те, що рішення Любашівського районного суду Одеської області від 04.06.2014 р. наразі є не виконаним, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення нарахувань, проведених на підставі ст.625 ЦК України за період з 02 квітня 217 року по 23 лютого 2022 року , у розмірі 104675 грн. 15 коп., із них: 80330 грн. 52 коп. інфляційне збільшення, 24344 грн.63 коп.- 3 % річних. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, у задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Споришев М.О. у задоволенні позову просив відмовити, вказуючи на те, що розрахунок боргу не обґрунтований, а також пропущено строк позовної давності, тому просив застосувати строк позовної давності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено провести розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.38). Ухвалою від 05 листопада 2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті (а.с.101). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 р. між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № ОД22/10/2007/980-К/99, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти на суму 110 000 грн., стром до 10 жовтня 2017 р. (а.с.9-12). В забезпечення виконання умов кредитного договору 11 жовтня 2007 р. між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , укладено договір поруки (а.с.13). Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 04 червня 2014 року у справі № 507/783/14-ц стягнуто із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» суму боргу у розмірі 165 656,04 грн. (а.с.24) 21 липня 2020 р. між ПАТ "КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "КБ «Надра» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги, зокрема до відповідачів за кредитним договором № ОД22/10/2007/980-К/99 9( а.с14-21). Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 18 травня 2021 року у справі № 507/490/21 замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у справі № 507/783/14-ц. (а.с.31). Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02 квітня 217 року по 23 лютого 2022 року розмір нарахованих за невиконання грошового зобов`язання становить 104675 грн. 15 коп., із них: 80330 грн. 52 коп. інфляційне збільшення, 24344 грн.63 коп.- 3 % річних Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України) Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 21 липня 2020 р. між ПАТ "КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "КБ «Надра» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги, зокрема до відповідачів за кредитним договором № ОД22/10/2007/980-К/99. Грошове зобов`язання відповідачів було підтверджене рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 04 червня 2014 року у справі № 507/783/14-ц , яким стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» суму боргу у розмірі 165 656,04 грн. за кредитним договором від 11.10.2007 р. (а.с.24). Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 18 травня 2021 року у справі № 507/490/21 замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у справі № 507/783/14-ц , в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення відмовлено. (а.с.31-32). На підтвердження розміру нарахувань, передбачених ст.625 ЦК України, позивачем надано розрахунок, складений за період з 02 квітня 217 року по 23 лютого 2022 року. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положенням статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, вбачається, що позивачем на підтвердження доводів щодо існування не виконаного відповідачами грошового зобов`язання не надано суду жодного належного доказу. Із змісту ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 18 травня 2021 року у справі № 507/490/21 вбачається, що виконавчий лист № 507/783/14-ц від 16 червня 2014 року перебував на примусовому виконанні та повернутий стягувачу. За наявності судового рішення про стягнення коштів, за яким було відкрито виконавче провадження, для застосування конструкції норми ст.625 ЦК України, обов`язковим є надання доказів відсутності перерахувань у його межах, оскільки його реалізація в тому числі і часткова, впливає на розмір суми, яка є передумовою для нарахування санкцій. Крім того, відомості про повторне пред`явлення зазначеного виконавчого листа на виконання до відділу ДВС та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суду не надано. Згідно ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 18 травня 2021 року у задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення відмовлено. Факт не перебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби в сукупності з закінченням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та за відсутності ухвали суду про поновлення строку для пред`явлення його до виконання унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а отже відсутні підстави для вирішення питання про застосування строків позовної давності, як про те, заявив представник відповідача. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень частини першої 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., проте оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed