Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшов позов АТ «ПУМБ» (далі - позивач, АТ «ПУМБ») до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір від 12 листопада 2021 року № 1002014421101, на підставі якого відповідачу видано кредит у розмірі 25000,00 гривень. Відповідач не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином протягом довготривалого строку. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 липня 2025 року складала 30033,16 гривень. Позивач надсилав письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи викладене, посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість та сплачений судовий збір. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Іншою ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року постановлено проводити подальший розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заперечила проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 12 листопада 2021 року відповідач звернулася до АТ «ПУМБ» із заявою № 1002014421101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно з положеннями цієї заяви, її підписанням клієнт, тобто відповідач, підтвердила отримання Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті послуг, які можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погодилася з тим, що може отримати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Відповідач просила надати їй споживчий кредит у розмірі 25000,00 гривень на строк 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%; розмір процентної ставки - 0,01% річних. Схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами). Платіжні періоди з 12 листопада 2021 року по 12 листопада 2023 року. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 747,50 гривень щомісячно (а.с. 10). Відповідачем також підписано «Паспорт споживчого кредиту», який містить аналогічні умови (а.с. 12). До договору банком долучено Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» (а.с. 15-21). Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується копією платіжної інструкції від 12 листопада 2025 року № TR.53595605.59581.8810 (а.с. 25). З виписки по рахунку відповідача за період з 12 листопада 2021 року по 03 липня 2025 року прослідковується зарахування кредитних коштів і подальший рух грошових коштів (а.с. 28). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 03 липня 2025 року включно загальний розмір заборгованості становить 30033,16 гривень, з яких: 17664,85 гривень - заборгованість за кредитом; 6,12 гривень - заборгованість за процентами; 12362,19 гривень - заборгованість за комісією (а.с. 26-27). АТ «ПУМБ» надсилало відповідачу письмову вимогу (повідомлення) від 04 липня 2025 року № КНО-44.2.2/1245 про необхідність погашення заборгованості у розмірі 30033,16 гривень (а.с. 22-24). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ч. 1 ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту у розмірі 17664,85 гривень та процентів у розмірі 6,12 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З приводу стягнення заборгованості за комісією у розмірі 12362,19 гривень суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на зміст приписів ч.ч. 1 і 2 ст. 228 ЦК України умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Вказаний платіж є платою за послугу банку, вимагати придбання якої забороняла ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тому така умова договору порушує публічний порядок. За змістом заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, наданим розрахунком і банківською випискою, вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії як щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, що узгоджено з відповідачем згідно із встановленими тарифами. Тобто АТ «ПУМБ» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальника, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, де вказано, що комісія, яка нараховується банком, є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 31.29. постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. За вказаних обставин вимоги про стягнення 12362,19 гривень заборгованості за комісією, яка хоч і погоджена з відповідачем, але за своєю суттю є платою за послуги банку, що повинні надаватись кредитору безкоштовно, до задоволення не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки до задоволення підлягають позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 17664,85 гривень та процентами у розмірі 6,12 гривень, а всього 17670,97 гривень (17664,85 гривень + 6,12 гривень), що становить 59% від заявлених позовних вимог (17670,97 гривень х 100% / 30033,16 гривень), а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1429,22 гривень (2422,40 гривень х 59% / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial