Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

02.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №761632237 від 15.07.2024 в розмірі 17 379,07 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 15.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір №1632237 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає Позичальнику (Споживачу) кредит в гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК». Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (Новий кредитор) було укладено договір факторингу №01.02-04/25, за яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №1632237 від 15.07.2024 в сумі 17379,07 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача [PERSON] за договором №1632237 від 15.07.2024 року становить 17 379,07 грн, в тому числі: заборгованість по тілу - 2999 грн; заборгованість по відсотках - 8683,07 грн, пеня - 5697 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві та у окремо поданому клопотанні просив проводити розгляд цивільної справи без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.54-55). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте в судові засідання, призначені на 10.11.2025, 05.12.2025, 19.12.2025 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір №1632237 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». За умовами договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає споживачу [PERSON] кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом. За умовами договору сума кредиту складає 3000 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, наведена у Додатку №1 до цього Договору; стандартна процента ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредит; знижена процентна ставка становить 1% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 14.08.2024 тобто протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок [PERSON] , уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (а.с.11-25). Кредитний договір був укладений з використанням Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (далі - ІТС), у якій відповідач [PERSON] було здійснено реєстрацію і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 15.07.2024 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №1632237 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта) (Додатку 2 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankiD НБУ. Інформація про реєстрацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в системі BankiD НБУ (із статусом абонент-надавач послуг) починаючи з 20.08.2021 року наявна на офіційній сторінці Національного Банку за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://selfiecredit.ua/), було однозначно встановлено як [PERSON] . 15.07.2024 Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило 15.07.2024 17:51:31 [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (який був зазначений Позичальником у анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор E918, і який Позичальником було 15.07.2024 17:51:49 введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №1632237 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 15.07.2024 17:53:09 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №1632237 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку вона вказала при оформленні кредиту, що підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с.32). Відповідач [PERSON] виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не сплачувала поточні щомісячні платежі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Так, відповідач [PERSON] здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1632237 від 15.07.2024 року, 15.08.2024 на суму 946 грн. 24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги згідно з Реєстром боржників (а.с.33-46). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025 (Додаток №1 до Договору факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1632237 від 15.07.2024 на суму 17 379,07 грн (а.с.48-49). Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1632237 від 15.07.2024 року становить 17 379,07 грн, в тому числі: заборгованість по тілу - 2999 грн; заборгованість по відсотках - 8683,07 грн, пеня - 5697 грн. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаного договору факторингу та відповідно до вимог ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Судом установлено факт невиконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Станом на день звернення до суду заборгованість за договором позики в частині повернення суми позики відповідачем у добровільному порядку не сплачена, а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 2 999 грн підлягає задоволенню в повному обсязі. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в сумі 8 683,07 грн, суд виходить з такого. Пунктом 1.5.1. Договору встановлена стандартна процентна ставка, яка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього Договору. Відповідно до п.1.5.2 Договору знижена процентна ставка становить 1% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 14.08.2024 тобто протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1632237 від 15.07.2024, який здійснено первинним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 24.02.2025, відповідачу [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом на загальну суму 9628,07 грн за період з 15.07.2024 по 24.02.2025 включно, в тому числі: з 15.07.2024 по 13.04.2025 включно (30 днів) за ставкою 1 % в день, з 15.08.2024 по 24.02.2025 включно (194 дні) за ставкою 1,5%. Нарахування таких відсотків, їх розміри та періоди дії ставок відповідають умовам Договору. Разом з тим, підпунктом 6 пункту 5 Закону №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. З врахуванням цих змін з 25.12.2023 максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5 %, з 23.04.2024 - 1,5 %, з 21.08.2024 - 1%. Договір №1632237 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладений 15.07.2024, тобто після набрання чинності Законом України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а отже умова договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в більшому розмірі є нікчемною. Таким чином, нарахування відсотків по даному договору має відбуватися наступним чином: з 15.07.2024 по 13.04.2025 включно (30 днів) за ставкою 1 % в день (знижена процентна ставка згідно п.1.5.2 Договору ), з 15.08.2024 по 20.08.2024 (6 днів) за ставкою 1,5 % в день (стандартна процентна ставка згідно п.1.5.1. Договору), з 21.08.2024 по 24.02.2025 (188 днів) розмір денної процентної ставки повинен становити не більше ніж 1 % (згідно пп. 6 п.5 Закону №3498-IX від 22.11.2023). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1632237 від 15.07.2024, який здійснено первинним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відповідачу [PERSON] була нараховані відсотки за період 15.07.2024 по 13.04.2025 включно (30 днів) за ставкою 1 % в день на суму 900 грн, яка була сплачена нею 15.08.2024 на суму 945 грн. Після цього станом на 21.08.2024 відповідачу були нараховані відсотки за ставкою 1,5 %, які з урахуванням сплаченої суми відсотків, складають 224,95 грн, що відповідає умовам укладеного договору і п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» в редакції Закону №3498-IX від 22.11.2023. Починаючи з 21.08.2024 сума відсотків за користування кредитом за договором №1632237 від 15.07.2024 повинна нараховуватися за ставкою 1% з 21.08.2025 по 24.02.2025 (188 днів) і складає 5 638,12 грн (2999 х 1% / 100% х 188 днів). Отже, загальна заборгованість за відсотками за договором №1632237 від 15.07.2024 , яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складає 5 863,07 грн (224,95 грн + 5 638,12 грн). Враховуючи, що долучені до позовної заяви докази підтверджують надання коштів [PERSON] , отримання і використання нею грошових коштів, розмір нарахованих відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ні первинному кредитору, ні його правонаступнику ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не повернуті, суд вважає позовні вимоги у частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 2999 грн та процентів за користування кредитом в сумі 5 863,07 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить також стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 5 697 грн. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за договором №1632237 від 15.07.2024, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 8 862,07 грн, в тому числі: 2 999,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 5 863,07 - сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial