Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, поданою представником [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №422171, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:05:453:01359 від 21.07.2005. Заяву обґрунтовує тим, що 15.05.2025 заявник, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Львівської області Прокопенко Л.О. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій на підставі державного акту. Разом з тим, нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки у зв`язку із відсутністю факту приналежності померлій державного акту, оскільки було виявлено розбіжності в написанні її імені та по-батькові. Наведені обставини перешкоджають заявнику реалізувати спадкові права, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.08.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник [PERSON] , її представник [PERSON] не з`явились, останній подав заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи без участі сторони заявника за наявними в матеріалах справи документами. Представник заінтересованої особи Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області не з`явився, повідомлений належним чином. Враховуючи неявку сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, серед яких належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При дослідження доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №422171 від 21.07.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:05:453:01359, оригінал якого оглянуто судом в ході розгляду справи, такий видано [PERSON] , яка проживає у с. Нагірці Кам`янка-Бузького району, про те, що остання є власником земельної ділянки площею 2,2672 га у межах згідно з планом, розташованої на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 15.05.2025 [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Львівської області Прокопенко Л.О. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю факту приналежності померлій державного акту, що вбачається із постанови Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори ЗМУ МЮ від 04.06.2025 №816/07-31. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1956, [PERSON] народилась [INFO] у с. Нагірці Львівської області, відомості про батьків: [PERSON] та [PERSON] . 15.11.1956 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.1956. У зв`язку із державною реєстрацією шлюбу, дружині [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Малі Нагірці Кам`янка-Бузького р-ну Львівської обл., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2024. [PERSON] народилась [INFO] у с. Нагірці Кам`янка-Бузького району Львівської області, відомості про батьків: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.1976. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.1988, [PERSON] та [PERSON] 20 травня 1978 року уклали шлюб, зареєстрували такий у с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що складено актовий запис за №7. У зв`язку із державною реєстрацією шлюбу, дружині [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.06.2002 Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народилась [INFO] у с. Нагірці Кам`янка-Бузького району Львівської області, 20.05.1978 уклала шлюб з [PERSON] , з 03.08.2000 її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З експертного висновка Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/438-n від 04.04.2025 вбачається, що українські записи особового імені « [PERSON] » (свідоцтво про народження) і «Гелена» (державний акт на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про народження) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Аналізуючи вищевикладене, суд встановив, що в ході судового розгляду факт належності матері заявниці [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №422171 від 21.07.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:05:453:01359, знайшов своє підтвердження. Враховуючи наведене та те, що у заявника відсутня інша можливість, окрім як в судовому порядку, встановити факт, що має юридичне значення, задля подальшої реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є законними, обґрунтованими та доказово підтвердженими, а відтак підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved