Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Директор філії «Новояворівська ТЕЦ «ТзОВ «Нафтогаз Тепло» звернувся з позовом до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування в розмірі 47631 грн 22 коп. Свої вимоги мотивує тим, що що відповідно до рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 19.11.2019 №1119 ТзОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області. Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 16.06.2021 №256 ТОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які в подальшому рішеннями виконавчого комітету вказані вище тарифи змінювалися. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Нежитлове приміщення першого та підвального поверху площею 115,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу, та під?єднане до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води. Позивачем нарахування по вказаному приміщенні проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та за абонентське обслуговування. Відповідно до Методики №315 обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. [PERSON] , є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ТОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки її нежитлове приміщення знаходиться у багатоповерховому будинку, приєднаному до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води адресою: [ADDRESS] . Правила надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою КМ України від 11.12.2019 №1182 та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Абзацом 2 ч.1 ст.9 Закону №2189 передбачено, що Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов?язку оплачувати надані йому послуги. Частиною 2 ст.7 Закону №2189 визначено, що індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Приміщення Відповідача за адресою: [ADDRESS] , оснащене індивідуальним приладом обліку (вузол розподільного обліку) теплової енергії марки Senso Star 2, заводський № [NUMBER] . Даний прилад розподільного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на облік після проведення планової метрологічної повірки, що зафіксовано Актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії №2114 від 06.09.2021. Повірка лічильника підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.07.2021 року. Пунктом 14 Правил №830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Таким чином станом на момент подання даної позовної заяви у гр. [PERSON] , утворилась заборгованість за послуги, що надаються ТзОВ «Нафтогаз Тепло» : загальна заборгованість: 36932,62 грн (заборгованість за послугу з постачання теплової енергії) + 1 009,21 (заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії) + 1 063,51 (заборгованість за послугу з постачання гарячої води) + 1 079,01 (заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води) + 5955,53 грн (інфляційне збільшення) + 1 591,34 грн (3% річних) = 47 631,22 грн. Станом на дату звернення до суду відповідач не погасив заборгованість, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12.09.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15.10.2024 до суду від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що є власником офісного приміщення у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . На початках користування своїм офісним та підвальним приміщеннями, відповідно до показників лічильників, щомісячно оплачувала комунальні послуги за постачання теплової енергії та гарячої води. Але у 2020 році, у вищезгаданому приміщенні було встановлено кондиціонер, а тому лічильники з подачі теплової енергії та гарячої води були заблоковані працівником представника позивача. На цей момент, будь-якої заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у не було. З моменту встановлення кондиціонера, жодного разу не користувалася послугами ТзОВ «Нафтогаз Тепло» за постачання теплової енергії та гарячої води. 18.10.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне: відповідно до норм чинного законодавства України, позивачем у позовній заяві та у цій відповіді на відзив відокремлення (відключення) від мереж систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не є підставою для звільнення Відповідача від обов?язку оплачувати за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, а також за спожиту теплову енергію за опалення приміщення з індивідуальним опаленням, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення. Тому, між Позивачем та Відповідачем існують фактичні договірні відносини у сфері надання комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Належне нежитлове приміщення Відповідача знаходиться у багатоквартирному житловому будинку та є його невід?ємною частиною. Теплова енергія подається теплопостачальною організацією до будівлі в цілому, обліковується вузлом комерційного обліку та поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, по всіх приміщеннях, забезпечуючи потреби всіх власників/співвласників багатоквартирного будинку. 15.04.2025до суду від представника відповідача Лаврик З.М., надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що офісне приміщення підвального поверху є окремим, (незалежним) приміщенням з окремим входом, в якому згідно будівельних норм «ДБН В.2.2-9:18 із Змінами №l», не передбачалось тепла та гарячої води. Приміщення завжди використовувалося як комора, підсобні приміщення. 15.04.2025 до суду від представника позивача надійшла заяву про зменшення позовних вимог, на підставі наведено просить стягнути з відповідача 46532,75 з яких: 36932,62 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії; 1009,21 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії; 1079,01 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води; 5925,80 грн - інфляційне збільшення; 1586,11 грн. - 3% річних та стягнути судові витрати. 18.06.2025 - до суду від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення, що приміщення, яке належить на праві власності Відповідачу, знаходиться діюча лабораторія «Ескулаб». При проведенні обстеження у 2021 році та при опломбуванні лічильників теплової енергії та гарячої води, доступ до приміщення і до лічильників надано працівниками лабораторії, які відповідно й підписали складені у їх присутності акти. Звертає увагу суду на те, що до подання Позивачем позовної заяви до суду з метою захисту своїх прав Відповідач не оспорювала факту складання актів Позивачем у присутності представників лабораторії «Ескулаб», не заявляла своїх заперечень щодо підписання ними актів. Отже, враховуючи зазначене вище, ТОВ «Нафтогаз Тепло» здійснювало розподіл теплової енергії, спожитої у житловому будинку по [ADDRESS] , та нарахування за послугу відповідно до вимог чинного законодавства України з врахуванням наявної інформації щодо параметрів приміщення Відповідача. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Лаврик З.М. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях на позовну заяву. Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 10:50 год 22.12.2025. 22.12.2025проголошення судового рішення перенесено через перебування судді у відпустці на 13:10 год 23.12.2025. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Судом встановлено, що Відповідно до рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області №1119 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] 26 листопада 2019 року, 21 жовтня 2020 року, 14 жовтня 2021 року, 09 листопада 2022 року, 27 жовтня 2023 року представниками ТОВ « Нафтогаз Тепло» було складено акти про те, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] надано послуги з постачання теплової енергії. ТзОВ «Нафтогаз Тепло» скеровувало вимогу про сплату заборгованості та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення коштів на адресу [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості відносно [PERSON] , яка складає 46532,75 з яких: 36932,62 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії; 1009,21 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії; 1079,01 грн в тому числі ПДВ - заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води; 5925,80 грн - інфляційне збільшення; 1586,11 грн. - 3% річних Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини 1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення віднесені до житлово-комунальних послуг. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно з п.28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2. Методики). Згідно з п.2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Як передбачено шостим розділом Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України № 82 від 30.02.2001 року, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж ЦО та ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Відповідно до ч.1 ст.19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В той же час, згідно з ч. 3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, чим спричинила заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 46532,75 гривень. Таким чином, оскільки житловий багатоквартирний будинок по [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Відповідач зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими співвласниками квартир. За таких обставин заперечення відповідача суд вважає безпідставними. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп, сплачений останнім при подачі позовної заяви. Таким чином вимоги про стягнення судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved