Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

05.12.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 року укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 16471,00 грн строком 184 дні, зобов`язався повернути його, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 0,10 % річних, сплатою комісії в розмірі 2470,65 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» в розмірі 16376,82 грн. Однак 10.10.2024 року «ФК «ЕЙС» набуло прав нового кредитора за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 на підставі договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 року, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 16376,82 грн. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмові докази. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №141170 у формі електронного документа з використанням електронного підпису сторін (а.с.37-40). Згідно п.2.2.1. договору сума кредиту складає 16471,00 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: 13991,15 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №132718 від 28.02.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 9,20 грн на №рахунку/картки позичальника № [NUMBER] у національній валюті; у розмірі 2470,65 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно п.2.5 договору. Пункт 2.6. договору зазначає строк кредитування 184 дні з 22.05.2024 по 22.11.2024. Згідно п.2.3. договору за користування кредитом нараховуються проценти з наступного дня за днем отримання кредиту в розмірі 0,10 % річних. Три процентної ставки фіксована. За п. 2.4. договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 2 470,65 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п.2.5. договору). [PERSON] шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором е807050с, підтвердив факт ознайомлення із запропонованими в Паспорті споживчого кредиту умовами кредитування (а.с.30 зворот). Перед підписанням договору, відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, зареєструвався на сайті, подав заявку на отримання коштів в кредит, пройшов належну перевірку (верифікацію), приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом, що свідчить про ініціативу в укладенні кредитного договору саме відповідача. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор е807050с відправлено на номер телефону відповідача [NUMBER] та введено його останнім 22.05.2024 о 16:30:44 (а.с.30 зворот). Введення [PERSON] одноразового ідентифікатора є підписанням договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача коштів в розмірі 15600,00 грн. за кредитним договором №841177997, що підтверджується копією платіжного доручення від 26.01.2022 (а.с. 35). За умов кредитного договору відповідачу надається кредит в сумі 13991,15 грн на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №132718 від 28.02.2024, факт надходження коштів в такому порядку підтверджується Довідкою про проведення взаємозаліку (а.с.42). Також факт перерахування позивачем кредитних коштів відповідачу у розмірі 9,20 грн саме на рахунок відповідача вбачається із наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виписки по рахунку відповідача (а.с.81-82). Отже, первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання надати грошові кошти [PERSON] виконав в повному обсязі. 10.10.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТзОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 10102024 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» до ТзОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16376,82 грн. (а.с. 6-11). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Таким чином, 22.05.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №141170 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Статтями 526, 629, 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Всупереч умов договору №141170 від 22.05.2024 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16376,82 грн, яка складається з наступного: 15371,00 грн - заборгованість по кредиту; 4,82 грн - заборгованість по прострочених відсотках, 1001,00 грн заборгованість за комісією. Дана сума заборгованості підтверджується випискою з особового рахунку за період з 07.01.2025 по 01.11.2025 (а.с.58). Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Під час розгляду справи встановлено, що до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 року, зобов`язання за яким з приводу повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконувались, що призвело до утворення заборгованості перед ТзОВ «ФК «ЕЙС» в загальному розмірі 16376,82 грн, яка складається з наступного: 15371,00 грн - заборгованість по кредиту; 4,82 грн - заборгованість по прострочених відсотках, 1001,00 грн заборгованість за комісією (а.с.79). Із Картки обліку виконання договору 141170 вбачається факт сплати відповідачем заборгованості по тілу кредиту на суму 100,00 грн 19.07.2024, 1000,00 грн 18.10.2024 (а.с.59-60). Таким чином, встановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 є підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості в повному обсязі на користь позивача, до якого перейшло право вимоги. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вирішення питання про судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року (а.с.56-57);додаткова угода №25770855671 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с.55);акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до яких витрати позивача на правову допомогу становлять 7000,00 грн та складаються з витрат на складання позовної заяви в розмірі 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 1000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] в розмірі 500,00 грн; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №141170 від 22.05.2024 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] в розмірі 500,00 грн (а.с.54). На підтвердження витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн платіжну інструкцію в національній валюті №29862 від 04.12.2025 (а.с.5). Вимоги ч.6 ст.137 ЦПК України відповідачем не виконані. Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 7000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної детальному описі наданих послуг. Також враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову в розмірі 1211,20 гривень, а інші 50 відсотків судового збору в сумі 1211,20 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved