Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 286 від 20.03.2015. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння, наразі почуття любові втрачено, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 08.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача разом з позовною заява подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки відповідача суду невідомі. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справ, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 286 від 20.03.2015, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] . Позивач наполягає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сумнівів у правдивості таких тверджень позивача у суду немає. Положенням ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Як визначено ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова у його розірванні означатиме примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас, це не позбавляє позивача можливості вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України.

Outcome: approved