Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

29.09.2025 від представника ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" через систему "Електронний\~суд"\~до суду надійшла позовна заява до [PERSON] , [PERSON] з наступними вимогами: - стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 47 627 грн 23 коп., з яких: 11 197 грн 81 коп. - сума 3% річних, 36\~429\~грн 42 коп. - сума нарахованих інфляційних втрат; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 2 422 грн 40\~коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.08.2007 між АТ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №\~11197925000, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 10 000 доларів США, що станом на день надання кредиту становило 50 500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік з кінцевим терміном повернення 14 серпня 2014 року. Відповідно до умов договору поруки № П/11197925000 від 14 серпня 2007 року, укладеного між банком та [PERSON] , остання, як поручитель, взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника, що випливають із договору кредиту №\~11197925000 від 14 серпня 2007 року. За договором поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору АТ "УкрСиббанк" звернулося до суду та 21 грудня 2009 року Зміївським районним судом Харківської області винесено рішення по справі № 2-1485/2009, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" 77 233 грн 59 коп. заборгованості за договором кредиту. 13 лютого 2012 року, між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект", був укладений договір факторингу, відповідно до якого, ПАТ "УкриСиббанк" передало право грошової вимоги кредитної заборгованості за кредитним договором №11197925000 від 14 серпня 2007 року ТОВ "Кей-Колект". 10.10.2012 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області № 2014/3891/2012 замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1485/09 виданого 05 травня 2011 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №11197925000 від 14 серпня 2007 року в сумі 77\~233 грн 59 коп., 772 грн 00 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з ПАТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Кей-Колект". На день подання позову до суду відповідачами рішення суду про стягнення кредитної заборгованості не виконано, залишок боргу складає 77 233 грн 59 коп. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, представник позивача звернулися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.10.2025 позовну заяву залишено без руху, з підстав не сплати суми судового збору. 06.10.2025 представник позивача Вишневська О. І. надіслала заяву про усунення недоліків з квитанцією про сплату судового збору. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.10.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 14.11.2025. 14.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідачів судовий розгляд справи відкладено на 18.12.2025. 18.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Вишневська О. І. у позовній заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не повідомили про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від яких не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за їх відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 2 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представник позивача не заперечувала, і, що відповідає передбаченим статтею\~2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 грудня 2009\~року у справі № 2-1485/2009 задоволено позовні вимоги АК ІБ "УкрСиббанк" та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" 77 233 грн 59 коп. заборгованості за договором кредиту; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" по 386 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 772 грн 00 коп., та по 60 грн 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 120 грн 00 коп. (а. с. 12). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.10.2012 замінено сторону виконавчого провадження - стягувача: Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю \~"Кей-Колект" по виконанню виконавчого листа №2-1485/09 виданого 5 травня 2011 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованості за кредитним договором №11197925000 від 14 серпня 2007 року в сумі 77 233 грн 59 коп., 772 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а. с. 12). Отже, ТОВ "КЕЙ-КОЛЛЕКТ", набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] , [PERSON] щодо погашення наявної в них заборгованості за кредитним договором №11197925000 від 14 серпня 2007 року в сумі 77\~233 грн 59 коп. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За загальними правилами, що випливають з положень статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тривалим невиконанням боржником грошового зобов`язання, за період з 27.05.2017 по 23.02.2022 ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", яке набуло права грошової вимоги до відповідачів, відповідно до статті 625 ЦК України нарахувало 47 627 грн 23 коп., з\~яких: 11\~197 грн 81 коп. - три відсотки річних; 36 429\~грн 42 коп. - інфляційні витрати (а. с. 7, 21-22). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з набуттям права вимоги до відповідачів за грошовим зобов`язанням, підтвердженим судовим рішенням, тривалим невиконанням відповідачами цього грошового зобов`язання та виникнення у відповідача зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачами не надано будь-яких заперечень проти наведеного відповідачем розрахунку, а також і не надано доказів на спростування зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми за період, щодо якого заявлено вимоги. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved