Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулася позивачка [PERSON] з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] дійсно є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , визначити позивачці [PERSON] додатковий строк у 4 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] , після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] , представник позивачки [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, свої вимоги підтримали. Представник Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області у підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. З`ясувавши позицію позивачки, представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є рідною онукою по батьковій лінії [PERSON] , що підтверджується копією паспорта, коду позивачки; свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , свідоцтва про народження № [NUMBER] ; свідоцтва про народження № [NUMBER] . [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, довідки (витягу з домової книги про склад родини) №715. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2006 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12444956. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, позивачка [PERSON] є спадкоємицею п`ятої черги за законом, як онука померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, право на спадкування за законом в першу чергу як син померлої має відповідач [PERSON] - дядько позивачки по батьківській лінії, який до теперішнього часу бажання щодо прийняття спадщини після смерті своєї матері не виявив, що підтверджується копією паспорту, коду, довідки ВПО, свідоцтва про народження № [NUMBER] . Позивачка [PERSON] з відповідною заявою звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області - Панасенко І.П., на яку 06.05.2025 р. отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею пропущено строк на подачу заяви про прийняття спадщини, а тому для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою (копія додається). Крім, того у нотаріальній конторі позивачці повідомили, що до теперішнього часу спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] , ніким не прийнята, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81091424. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у померлої немає. Позивачка 08.05.2025 року з позовною заявою: «Про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини», звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра. Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 вересня 2025 року по цивільні справі № 932/5299/25 у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області позивачці - [PERSON] було відмовлено. Підставами відмови послугувало те, що стверджуючи про право спадкування після смерті [PERSON] , позивач подав відомості, що свідчать про розбіжність прізвищ між спадкодавцем та особами, які, на думку позивача, мають право на спадкування після смерті [PERSON] . Так, вищевказаним рішенням суду було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , видане відділом РАЦСу Костянтинівського міського виконавчого комітету від 16.07.1986, позивачка [PERSON] при народженні російською мала прізвище [PERSON] , батьком [PERSON] в її свідоцтві про народження російською зазначений [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданому 15.06.1964 в м. Костянтинівка, матір`ю [PERSON] вказана російською мовою [PERSON] . Позивач [PERSON] змінила прізвище у зв`язку із укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Костянтинівським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19.08.2016, актовий запис № 226. При цьому до зміни позивач мала прізвище [PERSON] . Оскільки питання про встановлення факту родинних відносин у цьому провадженні позивач не порушує то суд констатував не доведеним факт наявності права спадкування позивачем [PERSON] після померлої [PERSON] і, як наслідок, відсутність правових підстав для формулювання висновків на підставі частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України, так як у позивача, наразі, відсутній статус спадкоємця, що підтверджується копією вказаного рішення. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Від встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла [PERSON] є рідною бабусею позивачки [PERSON] , залежить право позивачки на вступ у спадщину після смерті бабусі, та подальше розпорядження майном на свій власний розсуд. Так, факт родинних відносин між померлою та позивачкою підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження № [NUMBER] , видане на ім`я (надалі російською мовою) « [PERSON] », де у графі мати вказано « [PERSON] », що збігається з ПІБ, яке зазначене у свідоцтві про смерть [PERSON] ; - свідоцтвом про народження № [NUMBER] , видане на ім`я позивачки, де її дошлюбне прізвище (надалі російською мовою) « [PERSON] », а у графі батько вказано « [PERSON] », що збігається з прізвищем, яке зазначене у свідоцтві про смерть [PERSON] та з ПІБ її батька, яке зазначене у свідоцтві про народження № [NUMBER] ; - спільними фотознімками (копії додаються). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року по справі № 205/2102/19-ц колегія суддів вказала, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Аналіз вищевказаних правових позицій ВСУ та ВС свідчить про те, що оскільки існують розбіжносте у документах щодо прізвищ, які перешкоджають у подальшому отримати спадщину позивачці, а тому єдиним правовим способом поновлення її порушеного права згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України є встановлення судом факту, що мають юридичне значення, а саме родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою [PERSON] . Позивачка [PERSON] не звернулася у строки передбачений ст. ст. 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом з наступних підстав. Після смерті бабусі намір прийняти та оформити спадщину був у її батька [PERSON] , який відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, мав право на спадкування за законом в першу чергу як син померлої та який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На початку травня 2025 року, коли позивачка прибираючись за місцем мешкання своєї померлої бабусі за адресою: [ADDRESS] , знайшла оригінали правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок видані на ім`я померлої. Після чого, позивачка відразу звернулася до приватного нотаріуса, де і дізналася про те, що спадкова справа після смерті її бабусі - [PERSON] не заводилася. Тобто її батьком - [PERSON] при житті з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернувся, хоча позивачка була впевнена, що він прийняв вказану спадщину. Тим, більше позивачці було відомо, що відповідно до чинного законодавства України поки є спадкоємці попередніх черг то вона право на спадщину після смерті своєї бабусі не має. Оскільки, позивачка не була спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та вважала, що її батько прийняв спадщину, разом із спадкоємицею не проживала, а тому вона не прийняла у передбачений законодавством строк для оформлення спадщини з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для неї, у зв`язку з тим, що про неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом, а саме [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] їй стало відомо лише з повідомлення нотаріуса 06.05.2025 р. Згідно із розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р , смт. Щербинівка Торецької міської територіальної громади розташовано на лінії зіткнення, яке межує з с. Плещіївка, де мешкала позивачка. Крім, того м. Костянтинівка, де мешкала померла та с. Плещіївка, де мешкала позивачка згідно із розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р (із змінами) починаючи з 2015 року були віднесені до переліку населених пунктів, на яких здійснювалася антитерористична операція, а тому через побоювання за своє життя та життя своєї малолітньої доньки (копія свідоцтва про народження № [NUMBER] додається) в період активної фази ведення бойових дій на території Донецької області, позивачка була вимушена неодноразово залишати територію свого помешкання, що в свою чергу також ускладнювало звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори у встановлений законодавством України строк. Відповідно до правового висновку зробленого у постанові Верховного Суду від 01 червня 2020 року по справі №185/777/17 колегія суддів вказала, що вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети, а тому надавши оцінку усім доказам по даній справі колегія визначила, що проживання позивача у місті Донецької області, де існувала загроза життю та здоров`ю у зв`язку із проведенням бойових дій є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до правового висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року по справі №686/5757/23 колегія судів вказала, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Аналіз правового висновку ВС та вищевикладених обставин свідчить про те, що існували об`єктивні, непереборні істотні труднощі, які перешкоджали позивачці вчасно в установлений законодавством України шестимісячний строк, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до правового висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року по справі №686/5757/23 колегія судів вказала, що поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців;2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.09.2025 7 перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підраховуючи вищевикладене, оскільки на сьогоднішній день позивачка позбавлена можливості належним чином оформити у нотаріальній конторі своє право на спадщину та отримати свідоцтво на вищезазначене спадкове майно, а тому єдиним правовим способом поновлення її порушених прав є звернення до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved