Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 637486614 від 28.12.2021 року в розмірі 38198,34 грн. та судові витрати. В обґрунтування вказує, що 28.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 637486614 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV5М3G3, який надсилався на мобільний телефон відповідача вказаний в заявці на отримання кредиту, яка заповнювалася відповідачем в мережі «Інтернет» на сайті первісного кредитора. 28.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 25400 грн на його банківську карту № [NUMBER] , таким чином відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому строни погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2021. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеногом проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до витягу з реєтру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи вказане загальна сума заборгованості за кредитним договором № 637486614 становить 38198,34 грн., яка складається з: 25399,54 грн.- заборгованість по кредиту, 12798,80 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи частково платежі, однак належним чином не сплачував кредитні кошти, а тому утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без її участі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитнної лінії № 637486614, в якому міститься відмітка про його підпис одноразовим електронним ідентифікатором MNV5M3G3. За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит, у вигляді кредитної лінії на суму 25400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». В п 1.7 Договору вказано, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 27.01.2022. У пункті 1.9.1 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в ромзірі 175,20 процентів річних, що становить 0,48 % від суми кредиту за кожний день користування ним. В заявці на отримання кредитних коштів в кредит від 28.12.2021 зазначено, що [PERSON] уклала договір кредиту № 637486614 28.12.2021 сума кредиту 25400 грн на строк 30 днів, карточка [NUMBER] . В довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначено, що [PERSON] акептувала оферту одноразовим ідентифікатором MNV5M3G3. На підтвердження факту перерахування коштів позивачем надано платіжне доручення від 28.12.2021, довідку № 637486614/23052025/Є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та виписку АТ КБ «Приватбанк», в яких зазначено, що на рахунок [NUMBER] 28.12.2021 перераховано 25 400 грн. За умовами договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, зі змінами згідно додаткової угоди № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 27, додаткової угоди № 31, додаткової угоди №32, слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. До справи долучено витяг з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року у якому вказано, що розмір боргу [PERSON] становить 36476,22 грн., з яких заборгованість по основному боргу 25399,54 грн., заборгованість за відсотками 11076,68 грн. 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. У витязі з Реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2023 року вказано, що розмір боргу [PERSON] становить 38198,34 грн., з яких заборгованість по основному боргу 25399,54 грн., заборгованість за відсотками 12798,80 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. У долученому витягу з реєстру прав вимоги від 04.06.2025 року вказано, що розмір боргу [PERSON] становив 38198,34 грн., з яких заборгованість по основному боргу 25399,54 грн., заборгованість за відсотками 12798,80 грн. Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за договором №637486614 від 28.12.2021 року, позичальник [PERSON] за період з 28.12.2021 року до 05.05.2022 року має заборгованість в розмірі 36438,12 грн., з яких: тіло кредиту 25399,54 грн; проценти 11076,68 грн. У розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Таліон Плюс» вказано, що [PERSON] за період з 05.05.2022 року до 10.10.2024 року має заборгованість в розмірі 38198,34 грн., з яких: тіло кредиту 25399,54 грн., проценти 12798,80 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 637486614 в електронному вигляді, який підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису MNV5M3G3. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит шляхом перерахування на його банківську картку грошових коштів у розмірі 25400 грн., відповідачем не надано будь-яких доказів щодо не отримання нею кредитних коштів чи не належності їй вказаної вище банківської картки. Таким чином первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 637486614 від 28 грудня 2021 року виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість право вимоги за яким прейшло до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідачем відзиву не направлено, не доведено обставин належного виконання нею умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків, розмір яких у межах всього строку кредитування погоджено між сторонами відповідно до умов договору. Щодо стягнення відсотків суд зазначає таке. Надання першого траншу відбулося в день укладення договору 28.12.2021, а доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 3657,60 грн за період з 28.12.2021 по 27.01.2022, виходячи з розрахунку: 25400 грн (тіло кредиту) х 0,48 % х 30 днів (строк позики). Відтак, заборгованість [PERSON] за несплаченими відсотками у сумі 12798,80 грн є необґрунтованою та не відповідає умовам укладеного кредитного договору. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованості у розмірі 29057,14 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 25399,54 грн; заборгованості по несплаченим процентам 3657,60 грн, тому позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь. В матеріалах справи наявний договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, додаткова угода № 25770534411. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у спрощеному позовному проваджені та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволений позовних вимог в розмірі 1842,69 коп. Враховуючи викладенне на підставі ст. ст. 509, 512, 526, 625, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України і

Outcome: partial