Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представниця заявниці адвокат Молоткова В.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду із вказаною заявою, уточненою в частині суб?єктного складу 08.07.2025, відповідно до якої просить встановити факт, що заявниця та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2022 року до [INFO] . За змістом заяви [PERSON] проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , [INFO] , з травня 2022 року до дня його смерті. З [PERSON] заявниця була знайома майже все життя, позаяк вони народилися та виросли в одному селі. Проживав [PERSON] в м. Запоріжжі, адже працював в ТОВ «Метінвест». Коли він приїзжав у село Преображенка, Пологівського району, Запорізької області, вони обов`язково зустрічалися, проводили разом час. На початку травня 2022 року заявниця з сином переїхали в м. Запоріжжя і почала підтримувати більш тісні та романтичні відносини з [PERSON] . Через місяць почали проживати разом, планували весілля. Син заявниці залишився проживати разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а вони з чоловіком почали проживати на зйомній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, заявниця з чоловіком проживали за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний побут і бюджет, права і обов?язки, притаманні подружжю. На вихідні вони із [PERSON] їздили разом в с. Преображенку Пологівського району Запорізької області, відпочивали сім`єю та разом з друзями, що зафіксовано на спільних фотознімках. Чоловік мав добрі стосунки з сином заявниці, проводив з ним час, водив на екскурсії до музеїв. Заявниця отримувала на свій рахунок грошове забезпечення від чоловіка. Відповідно до тверджень сторони заявника 11 лютого 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] до Збройних Сил України для захисту Батьківщини. 02 квітня 2024 року брат чоловіка [PERSON] , на адресу проживання заявниці отримав Сповіщення №353, про те, що водій 2 відділення зенітного ракетного взводу військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу 11.02.2023 [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконувавши військовий обов`язок, пов`язаний з відбиттям повномасштабної збройної агресії російської федерації, загинув [INFO] , зазнавши травмування, несумісного з життям, в районі населеного пункту Глибоке Харківської області. В січні 2025 року, задля отримання одноразової грошової допомоги члену сімєї загиблого військовослужбовця, заявниця звернулася до [INFO] , де від спеціаліста в усному порядку отримала консультацію щодо необхідності встановлення в судовому порядку факту проживання із загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, через те, що їх шлюб не був зареєстрований у встановленому законом порядку та позивачка не надала документи, що підтверджують родинні відносини між нею та загиблим військовослужбовцем [PERSON] . Враховуючи неможливість за відсутності встановлення даного факту реалізовати майнові права заявниці, представниця [PERSON] просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 26.02.2025 постановлено прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. Ухвалою суду від 29.04.2025 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити, в порядку витребування доказів зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду у разі наявності копії актових записів про державну реєстрацію шлюбу,\~державну реєстрацію розірвання шлюбу, в якому/яких в графі "чоловік" зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області. Судове засідання у справі відкладено для витребування доказів. 03.07.2025 до суду на виконання вищевказаної ухвали надійшла відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 08.07.2025 за допомогою системи «Електронний суд» до суду від представниці заявниці адвоката Молоткової В.В. надійшла заява про встановлення факту, що має юридичне значення з уточненим суб`єктним складом учасників справи, а саме в якості заінтересованої особи вказано Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ 00034022). Ухвалою суду від 22.09.2025 постановлено прийняти до розгляду уточнену заяву, подану в порядку окремого провадження, залучено до\~участі у\~справі як заінтересовану особу Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітряних сил України, буд. 6, відкладено судове засідання. Згідно з заявою представниці заявниці адвокатки Молоткової В.В., скерованої за допомогою системи Електронни суд, вх.№ від 22.09.2025, вона просить здійснювати розгляд за відсутності сторони заявница, на вимогах заяви наполягає, просить задовольнити заяву. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено, заяв та клопотань, письмових пояснень заінтересованими особами до справи не подано. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, здійснивши допит заявниці як свідка та інших свідків, суд встановив фактичні обставини справи та дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України). За нормою ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , крім того, зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи з 17.05.2022 у [ADDRESS] (довідка від 17.05.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). За даними нотаріально посвідченої заяви [PERSON] приватним нотаріусом ЗМНО Швецовою О.С., за р.№709 від 27.06.2025, заявниця стверджує, що у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебувала, як в Україні, так і поза її межами. Наслідки відповідної заяви нотаріусом роз?яснені. Згідно з даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.1975, батьками [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] . За даними засвідченої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2010, [PERSON] , помер [INFO] . Згідноиз відомостями засвідченої копії свідоцтва про смерть серії і- [NUMBER] від 22.05.2003, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до даних, отриманих на виконання ухвали суду від відділу державної актів цивільного стану у Запорізькій області від 20.06.2025 за підписом начальника відділу Т.Мехтієвої, шлюб [PERSON] та [PERSON] розірваний, актовий запис №02 складений 21.01.1997, досліджений судом. Згідно зі сповіщенням сім?ї №353, надісланим [PERSON] (брату Шуліки В.М.) від [INFO] від 02.04.2024 №29/1901, водій 2 відділення зенітного ракетного взводу військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , призваний на військову службу 11.02.2023 [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконувавши військовий обов?язок, пов?язаний з відбиттям повномасштабної збройної агресії російської федерації, загинув [INFO] , зазнавши травмування несумісного з життям, в районі н.п. Глибоке Харківської області. Сповіщення засвідчено підписом начальника [INFO] . За даними засвідченої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) від 05.04.2024, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у сел. Глибоке Харківського району Харківської області. За життя, як видно з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . Виписка по рахунку [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2022 по 24.09.2024 свідчить на користь підтвердження грошових переказів з рахунка [PERSON] в період з 18.03.2023 по 08.01.2024. Під час допиту заявниця підтвердила, що вони із [PERSON] знайомі з підліткового віку, він старший заявниці на 6 років. Із [PERSON] заявниця спільно проживала в період з травня 2022 року по січень 2023 року по вул. Гончара у м.Запоріжжі, а також із її сином від першого шлюбу. [PERSON] перебував в лавах ЗСУ з лютого 2023 року. Так, він приблизно протягом трьох місяців навчався, після чого перебував у Миколаївській, Херсонській областях, в м.Кременчузі отримав поранення, після чого проходив лікування протягом 3 місяців, після чого протягом одного місяця перебував у відпустці (жовтень 2023 року), та протягом 10-14 днів у грудні 2023 року, які проводив вдома. Загибель [PERSON] сталась у Харківській області. На долучених фотокартках дійсно відображені певні моменти спільного життя її з [PERSON] , який дуже добре ставився до її сина, всіляко турбувався про них, їх спільну родину, намагався проводити якомога більше часу разом. Між нею та [PERSON] склались родинні відносини. [PERSON] пропонував заявниці одружитись, проте вони вирішили офіційно оформити стосунки після завершення війни. Спільних дітей не мали. [PERSON] має сина, повних даних якого заявниця не знає, він обізнаний із смертю батька, проте є громадянином РФ, права на виплати після загибелі батька не має. Свідок [PERSON] , допитаний судом, показав, що є братом [PERSON] . [PERSON] знає давно, вони із [PERSON] з одного села. У братів були добрі родинні відносини, проте разом вони не жили. Колись давно [PERSON] був одружений. Наскільки свідку відомо, його брат планував відпустку перед загибеллю, коли вони із [PERSON] планували одружитись. При цьому, вони із [PERSON] часто приїжджали до свідка в гості з травня 2022 року по 01.04.2024. Свідку відомо, що син [PERSON] проживав разом із ними. Свідок [PERSON] показала суду, що заявниця є її донькою. Вони із [PERSON] хотіли одружитись, знайомі з 5-6 років, тобто, задовго до війни. До початку повномасштабного вторгнення свідок до себе забирала онука, оскільки жила окремо. [PERSON] із [PERSON] разом переїхали жити до Заводського району м.Запоріжжя. Протягом одного місяця на початку війни її донька із сином мешкала у Львові, після чого повернулась в м. Запоріжжя, де заявниця із матір?ю орендували квартиру по [ADDRESS] , поки у [PERSON] не почались стосунки із [PERSON] . [PERSON] дуже тісно спілкувався із сином [PERSON] , дбав про нього, спільно проводив відпустки, придбав йому коштовний самокат. Приблизно з червня 2022 року її донька мешкала із [PERSON] однією сім?єю. При цьому, у 2024 році змінили квартиру, мешкали по [ADDRESS] , в районі зупинки Сталеварів у м.Запоріжжя. [PERSON] допомагав робити ремонт. Крім того, у жовтні-листопаді, а також перед Новим роком у 2023 році він був у відпустці вдома, новорічні свята проводили всі разом. Чоловік [PERSON] віддав [PERSON] для військових потреб автівку, на ній він востаннє залишав м. Запоріжжя. Свідку відомо, що [PERSON] мала намір зіграти весілля лише після завершення війни, але пропозицію [PERSON] їй робив, навіть, в присутності матері. ЇЇ донька із [PERSON] також мали спільний бюджет. Свідок [PERSON] показав суду, що знайомий із заявницею, із [PERSON] працювали разом з 2008 року. Вже у травні 2022 року [PERSON] приїзжав разом із [PERSON] , представив як цивільну дружину, в той день у них був спільний пікнік. Крім того, разом із [PERSON] була дитина. Її сину він часто купував подарунки. Так, свідку відомо про спільне проживання із вказаного часу [PERSON] із [PERSON] . [PERSON] повідомляв свідку, що він планує йти у відпустку та під час неї одружитись із [PERSON] . Це було 25.03.2024. Заявниця із [PERSON] справляли враження подружжя, мали спільний побут, навіть він робив оголошення у соціальні мережі «Фейсбук» щодо пошуку квартири, мав намір її придбати для спільного життя із [PERSON] . Син [PERSON] сприймав [PERSON] як батька, не відходив від нього. Свідок [PERSON] показала суду, що заявниця є її племінницею, а [PERSON] її співмешканцем. З [PERSON] свідок знайома давно. Він мешкав разом із [PERSON] з 2022 року, приблизно з травня. Так, [PERSON] була в гостях у свідка у вказаний час, вперше він також прийшов до неї. В цей же період вони вже почали жити разом. Свідок із [PERSON] та [PERSON] часто зустрічались на свята, відвідували один-одного в гостях. Свідку відомо, що вони жили разом як чоловік та дружина, крім того, син [PERSON] також мешкав із ними. Вони мали спільний бюджет, здійснювали спільні придбання. [PERSON] завжди готувалась до приїзду [PERSON] , зустрічала його. Вони мріяли про власне житло та планували одружитись після завершення війни. [PERSON] казав, що завжди кохав [PERSON] . Він був дуже добрим, зокрема, до дитини. Син [PERSON] дуже важко пережив його загибель, адже він за час спільного проживання дбав про нього. Частково задовольняючи заяву, суд виходить з таких норм чинного цивільного та сімейного законодавства. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Ч.9,10 ст.7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За приписами ч.1,2 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення. Відповідно до\~ч.2,4\~ст.3\~СК України\~сім`ю\~складають особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані\~спільним побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До особистих немайнових прав відноситься, зокрема, право на вільний вибір місця проживання (ст.270 ЦК України). За змістом ч.2 ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до 1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Крім того, згідно з ч.2 ст.21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Ч.5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Ч.1 ст.46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Суд наголошує, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, враховуючи доводи сторони заявника, висловлені власне у заяві, з приводу того, що факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] мав місце в період з червня 2022 року по 01.04.2024 (по час настання загибелі військовослужбовця [PERSON] ), вважає їх обґрунтованими та в достатньому обсязі доведеними за результатами розгляду справи, такими, що відповідають дійсності та за відсутності спору про право у даній справі, про наявність якого ані брат [PERSON] , допитаний як свідок, ані заінтересовані особи не заявили. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду №490/4949/17 від 12.12.2019 року). Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16 показання свідків та спільні фотографії, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Верховний Суд також вказав, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем протягом 2012 - 2014 років коштів на рахунок позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15). Разом з цим, суд в даній справі встановив, що заявниця та [PERSON] знайомі протягом тривалого часу, спілкувались та підтримували дружні стосунки, з травня 2022 року почали спільно проводити час, що призвело до того, що з початку червня 2022 року по 01.04.2024 вони розпочали ведення спільного господарства. Так, вони орендували квартиру у м.Запоріжжі, мали спільний бюджет та витрати. З показів свідків, які є логічними, взаємовідповідними, переконливими й послідовними, доведено, що син заявниці також мешкав разом із нею та [PERSON] , із яким у нього склались теплі родинні відносини. Суд наголошує, що факт перебування [PERSON] з лютого 2023 року на військовій службі, під час воєнного стану, який не потребує додаткового встановлення судом, позаяк не є предметом розгляду, належним чином підтверджений, мав свій безпосередній вплив на характер відносин вказаних осіб, адже особливості виконання військових обов?язків та перебування під час їх виконання [PERSON] на території інших областей України не дозволяє заявниці надати інші докази щоденного проживання та спільного побуту. Разом з цим, як наявність спільного бюджету, так і інших рис, притаманних подружжю, теплих стосунків, що мали характер родинних, не викликають у суду розумних сумнівів із врахуванням показів як заявниці, так і свідків. Заявниця вказала на фотокартки, долучені до заяви, пояснивши, коли і за яких обставин здійснені фотознімки. Свідки підтвердили намір вказаних осіб офіційно зареєструвати шлюб, зокрема, матір заявниці, а також рідний брат [PERSON] , вказавши на дату, безпосередньо перед загибеллю військовослужбовця, коли він дізнався про відповідний намір [PERSON] . За нормою ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial