Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

у серпні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення батьківства, внесення змін в актовий запис про народження та стягнення аліментів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що з травня 2021 року перебувала у фактичних сімейних відносинах із відповідачем без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. Позивач завагітніла та після цього стосунки з відповідачем погіршилися, однак він допомагав матеріально та спільно з позивачем відвідували лікарів. Після народження дитини, відносини із відповідачем припинилися. Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, хоча відповідач визнавав своє батьківство щодо дитини. З 2024 року відповідач взагалі припинив спілкування з позивачем та перестав надавати будь яку допомогу, а тому позивач просить визнати відповідача [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши у графі батько « [PERSON] », [INFO] , у графі по батькові « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду з позовом до повноліття дитини. Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 06 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позов згідно якого відповідач повністю визнав позов у частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Позовні вимоги у частині стягнення аліментів визнав частково у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, мотивуючи це тим, що він має ще одну малолітню дитину, яку утримує за власний рахунок. Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивачка та її представник не прибули. Представник позивача надіслав заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. У відзиві на позов просив справу розглянути без його участі. Представник третьої особи Новобілоуської сільської\~рада Чернігівського\~району Чернігівської\~області у судове засідання не прибув, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності,\~проаналізувавши положення\~чинного законодавства,\~суд дійшов\~наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). З актового запису про народження № 04 від 22 квітня 2022 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Мати [PERSON] , батько [PERSON] . Відомості про батька вказані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Сторони у шлюбі не перебувають. \~ Згідно\~ст.\~125\~СК України\~\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини. Якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У відзиві на позов, [PERSON] повністю визнав позов про визнання його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] та про внесення змін до актового запису про народження № 04 складеного 22 квітня 2022 року виконавчим комітетом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району про народження [INFO] [PERSON] , вказавши у графі «батько» « [PERSON] », [INFO] , у графі «по батькові» « [PERSON] ». Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З наявних матеріалів справи та враховуючи діюче законодавство, судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що позов у частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду з позовом до повноліття дитини. У відзиві на позов, відповідач визнає вимогу про стягнення аліментів у частині 1/8 частини всіх його доходів(заробітку), оскільки він має на утриманні ще одну малолітню дитину. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.48). За загальним правилом сімейного законодавства, на двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів боржника(ч. 5 ст. 183 СК України), тобто по 1/6 на кожну дитину, якщо відсутні підстави для зменшення або збільшення їх розміру з підстав, передбачених ч. 1 ст. 182 СК України. Отже, враховуючи обов`язок батьків утримувати малолітню дитину та вимоги закону, а також, беручи до уваги, що у відповідача на утриманні є ще одна дитина, суд вважає за необхідне позов у частині стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача та держави витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial