Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

16.08.2022 заявник звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області (Доброва П.В.) від 22.08.2022 відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 13.01.2025 у зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, повторним автоматизованим розподілом судової справи визначено суддю Барвенка В.К. суддею по справі. 13.01.2025 ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К. прийняти до свого провадження матеріали цивільної справи та призначеного підготовче судове засідання. Згідно з Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Комінтернівський районний суд Одеської області на Доброславський районний суд Одеської області. Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 01.08.2025 закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду справу. Подану заяву обґрунтовує тим, [INFO] помер батько [PERSON] , проживаючий за адресою [ADDRESS] . Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , складено актовий запис № 762. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0601 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для ведення садівництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 389304, виданого на підставі Розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 13.03.2009 року № 490/A-2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010952402211. Кадастровий номер земельної ділянки 5122780200:01:001:0814. 16.03.2009 складений Акт встановлення в натурі меж земельної ділянки з Додатком ситуаційної схеми, описом меж. Вказує, що мати [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , так як на момент смерті спадкодавця проживала з ним і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак не встигла оформити своїх спадкових прав та [INFO] померла. Копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] додається. Зазначає, що прийняв спадщину у вигляді вищезазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] , подавши заяву до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса, на підставі якої заведено спадкову справу за № 549/2021. Інші спадкоємці за законом або за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Коли в липні 2021 звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини у вигляді зазначеної земельної ділянки на своє ім`я, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом з посиланням на пропуск 6 місячного строку і запропоновано звернутися до суду щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спащини. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є [ADDRESS] . Вказує, що є інвалідом 1 «Б» групи, потребує постійного стороннього догляду. Через облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок в 2016 році проведена ампутація правої ноги, в 2019 році ампутація нижньої кінцівки лівої ноги. 25.03.2016 встановлена інвалідність безстроково (копія довідки МСЕК додається). На момент смерті спадкодавця, в наступні шість місяців і в подальшому тяжко хворів на атеросклероз. Мав головний біль, головокружіння, запаморочення, не мав можливості самостійно пересуватись. Зазначене підтверджується сімейним лікарем [PERSON] , в письмово викладеному огляді 28.07.2020, а також відповідно обстеження 07.06.2021. Наголошує, що постійно підвищується артеріальний тиск, біль в серці, в поперековому відділі. Через тяжку тривалу хворобу не міг раніше звернутися до нотаріуса. Вищезазначене свідчить про поважність причин пропуску строк. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , проживаючий за адресою [ADDRESS] . Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , складено актовий запис № 762. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0601 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для ведення садівництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 389304, виданого на підставі Розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 13.03.2009 року № 490/A-2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010952402211. Кадастровий номер земельної ділянки 5122780200:01:001:0814. В подальшому [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не оформила свої спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла, інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. В подальшому позивач в липні 2021 звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки на своє ім`я, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом з посиланням на пропуск 6 місячного строку і запропоновано звернутися до суду щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що вказані позивачем у заяві причини пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, є поважними і сумніву у суду не викликають. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі наведеного,

Outcome: approved