Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 02 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] . В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , про що 06 жовтня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), складено відповідний актовий запис з реєстраційним номером 224. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням доньки не займається, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не проявляв відносно доньки батьківського піклування. Всі ці обов`язки взяла на себе позивачка. Відповідач не скористався правом на подачу відзиву. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 жовтня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.19). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.20). 03 жовтня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.20). Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.21-22). 13 жовтня 2025 року від позивача надійшла заява, якою усунуто недоліки визначені ухвалою суду. (а.с.24). Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. (а.с.29-30). Позивач надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , про що 06 жовтня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), складено відповідний актовий запис з реєстраційним номером 224. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.12). Матеріалами справи підтверджується місце проживання дитини разом з матір`ю. (а.с.25-26). Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 СК України, а також майновий стан позивача, яка самостійно виховує сина, тому суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати позивачу щомісячно аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 02 жовтня 2025 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial