Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. У заяві заявник зазначила, що вона на даний час доглядає за сином у зв`язку з тим, що син є особою, якому встановлено 1-ша "Б" група інвалідності з дитинства, у зв`язку з психічним захворюванням. Хвороба [PERSON] свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я, так як він не може висловити своєї думки, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, потребує постійного стороннього догляду, не орієнтується у простих життєвих ситуаціях, потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій і керувати ними та потребує встановлення над ним опіки. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін у справі. Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року у справі призначено судово-психіатричну комісійну експертизу та зупинено провадження по справі. 01 липня 2025 року надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 408 від 20.06.2025 року. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду. 30 вересня 2025 року до суду від заінтересованої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, надійшов висновок органу опіки та піклування від 18.09.2025 року про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Заявник [PERSON] , представник позивача [PERSON] , та представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцького району Полтавської області Воробйова О.І. не заперечує проти задоволення заяви, просила справу розглянути без їх участі. Представник заінтересованої особи КП «Обласний заклад з надання психоневрологічної допомоги Полтавської обласної ради» просить розглянути справу без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6 на зворотій стороні). Як вбачається з копії довідки МСЕК за №0079178 від 16.04.2019 р. [PERSON] , [INFO] , встановлена безстроково інвалідність 1-ої «Б» групи, з дитинства. З наданої суду медичної документації та з висновку судово-психіатричного експерта № 408 від 20.06.2025 року, [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, у вигляді важкої розумової відсталості (а.с.40-42 ). Наявний у підекспертного стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказані обставини свідчать про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та дають суду підстави для визнання останнього недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У ч. 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як установлено у ст. 63 ЦПК України у разі відсутності у сторони чи третьої особи, визнаної недієздатною або обмеженою у цивільній дієздатності, законного представника суд за поданням органу опіки та піклування ухвалою призначає опікуна або піклувальника і залучає їх до участі у справі як законних представників. Якщо малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опікуна або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вказаної норми закону, а також беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у два роки. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою, суд зазначає наступне. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частина перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України). Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування. Отже, за змістом ст. 55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються Органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особо є наявність подання Органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верхового Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-3936118), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053 21). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі відповідно до вимог ЦПК України. При внесені подання, орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Згідно наданого виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування, висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 2369 від 18.09.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Заінтересовані особи не подали жодних безспірних та достовірних, належних і допустимих доказів на спростування заяви, подання, та встановлених судом обставин. Таким чином, докази у справі та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. За правилами ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved