Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

10 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Солвентіс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №2596277 від 12 серпня 2019 року в сумі 18120 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2596277 Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Алекскредит» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №2596277 від 12 серпня 2019 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. За цим договором, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника не пізніше кінця робочого дня кредитодавця наступного за днем підписання договору. За цим договором позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штрафи), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальнику. Відповідно до умов кредитного договору, у якості підтвердження підписання договору (вчинення електронного правочину), надання кредиту позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про кредитодаця, основна сума кредиту, процентів ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч.11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, відповідач уклав кредитний договір №2596277 від 12 серпня 2019 року з ТОВ «Алекскредит» та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 гривень. Відповідачем не виконані належним чином кредиті зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 ЦК України. 10 червня 2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №АК-10/06/2025. 07 липня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №ДФ-07072025. Згідно Договору факторингу №АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року та Договору факторингу №ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2596277 від 12 серпня 2019 року. Таким чином, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Солвентіс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 18120 гривень 00 копійок з яких: 12000 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 6120 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками. З вказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Солвентіс» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 08 грудня 2025 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання до суду клопотання про витребування доказів та клопотання представника позивача про витребування доказів у даній цивільній справі залишено без задоволення. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Солвентіс» до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк не направила. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №2596277, який підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2596277 (а.с.17-19). Відповідно до п.1.3 зазначеного Договору, за договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України гривні. Згідно п.1.4 вказаного Договору, сума кредиту (основна сума кредиту на початок виконання договору) складає 12 000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1.5 зазначеного Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється, відповідно до положень ст.1054 ЦК України, виходячи з базової процентної ставки, Акцій, Програм лояльності кредитодавця, Спеціальної процентної ставки по кредиту після спливу Узгодженого строку повернення кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом за Акційними ставками і ставками Програми лояльності здійснюється тільки за умови повернення кредиту до спливу Узгодженого строку повернення кредиту, наведеного у п.1.9 цього договору. У випадку виникнення заборгованості проценти за користування кредитом за період Узгодженого строку повернення кредиту нараховуються, виходячи із Базової процентної ставки, а поза межами цього строку виходячи із Спеціальної ставки, встановленої для періоду, що перевищує Узгоджений строк повернення кредиту. Пеня нараховується за ставкою встановленою цим договором. Для повного погашення кредиту позичальник має сплатити повністю основну суму кредиту, усі нараховані проценти, пеню і штрафи. Нарахування процентів за Базовою процентною ставкою за період Узгодженого строку повернення кредиту, нарахування процентів поза межами Узгодженого строку повернення кредиту, нарахування пені є правом кредитодавця. Кредитодавець без погодження сторін може на свій розсуд зменшити нарахування процентів за користування кредитом і пеню. Згідно п.1.6 вказаного Договору, ставки нарахування процентів і розмір пені за цим договором: Базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; Акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом 1,02%; Спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) 3,00%; Пеня за один день користування кредитом поза Узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) 0,00%. Відповідно до п.1.7 зазначеного Договору, у випадку використання кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів (включаючи Дострокове погашення кредиту) позикодавець сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,10% від визначеної в п.1.4 договору суми кредиту. Згідно п.1.8 вказаного Договору, дата надання кредиту, Узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у Графіку платежів, що визначається у Додатку №1 до цього договору та є невід`ємною його частиною. Графік платежів складається окремо за умови дії Акцій і/або Програми лояльності у випадку повернення зобов`язань до спливу Узгодженого строку повернення кредиту та за умови дії Базової і Спеціальної процентної ставки у випадку погашення заборгованості поза межами узгодженого строку повернення кредиту. Відповідно до п.1.9 зазначеного Договору, сторони встановлюють Узгоджений строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 11 вересня 2019 року (включно). Згідно п.1.10 вказаного Договору, кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п.1.4 договору в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору, строк дії договору визначається з моменту його укладення між сторонами та діє до повного виконання сторонами обов`язків за ним. Згідно п.3.2 вказаного Договору, датою укладення договору є дата прийняття оферти заявником та підписання договору сторонами. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, для повного повернення/погашення заборгованості/зобов`язань за кредитом за цим договором позичальник має сплатити основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, прострочені проценти, неустойки (пеню, штраф) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, або інший спосіб, передбачений цим договором та наведеним на сайті кредитодавця. Згідно п.4.3 вказаного Договору, всі розрахунки за цим договором здійснюються виключно в національній грошові валюті України гривні. Відповідно до п.4.4 зазначеного Договору, датою виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний у реквізитах цього договору, в строк та у сумі, визначених умовами цього договору та додатками до нього. Згідно п.7.10 вказаного Договору, сторони погодили, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua згідно зі ст.207, 639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування Оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.25 https://alexcredit.ua/umovi містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбутку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо наявності кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, загального розміру кредиту, Узгодженого строку повернення кредиту. Акцептування Оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника. Як вбачається з Графіка платежів, який є Додатком №1 до договору про надання кредиту №2596277 від 12 серпня 2019 року, у випадку повернення зобов`язань до спливу Узгодженого строку повернення кредиту: дата надання кредиту - 12 серпня 2019 року; дата погашення кредиту відповідно до Узгодженого строку повернення кредиту 11 вересня 2019 року; сума платежу за Узгоджений строк повернення кредиту 15672 гривні 00 копійок, у тому числі: погашення основної суми кредиту 12000 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом в межах Узгодженого строку повернення кредиту 3672 гривні 00 копійок; процентна ставка в межах Узгодженого строку повернення кредиту (акційна ставка, ставка за програмою лояльності) 1,02%; реальна процентна ставка 372,30%; абсолютне значення подорожчання кредиту в межах Узгодженого строку повернення кредиту 3672 гривні 00 копійок; орієнтовна сукупна вартість кредиту в межах Узгодженого строку повернення кредиту 15672 гривні 00 копійок. У випадку виникнення заборгованості (неповернення зобов`язань до спливу Узгодженого строку повернення кредиту): дата надання кредиту - 12 серпня 2019 року; дата погашення кредиту відповідно до Узгодженого строку повернення кредиту 11 вересня 2019 року; сума платежу за Узгоджений строк повернення кредиту 18120 гривні 00 копійок, у тому числі: погашення основної суми кредиту 12000 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом в межах Узгодженого строку повернення кредиту 6120 гривень 00 копійок; процентна ставка в межах Узгодженого строку повернення кредиту (базова процентна ставка) 1,70%; спеціальна процентна ставка поза межами Узгодженого строку повернення кредиту (спеціальна процентна ставка) 3,00%; реальна процентна ставка 620,50%; абсолютне значення подорожчання кредиту в межах Узгодженого строку повернення кредиту 6120 гривень 00 копійок; орієнтовна сукупна вартість кредиту в межах Узгодженого строку повернення кредиту 18120 гривень 00 копійок. (а.с.19). Відповідно до листа №5957-ВП від 18 вересня 2025 року ТОВ ФК «Вей Фор Пей» повідомило ТОВ «Алекскредит» про те, що ТОВ ФК «Вей Фор Пей» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємства внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №1582 від 02 липня 2015 року) та отримало Ліцензію Національного банку України №21/1064-рк від 08 червня 2023 року. Між їхніми підприємствами укладено угоду на переказ коштів №ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року. Відповідно до договору ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року було здійснено за дорученням ТОВ «Алекскредит» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 12 серпня 2019 року на суму 12000 гривень 00 копійок, маска картки [NUMBER] , код авторизації 298712, номер транзакції в системі WayForPay 20492746920001800845647626955048 (а.с.36). Відповідачем [PERSON] не подано до суду заперечень щодо укладення нею з АТ «Алекскредит» вищевказаного договору, належність їй картки [NUMBER] та зарахування на неї 12 серпня 2019 року кредитних коштів у сумі 12000 гривень 00 копійок. Таким чином, ТОВ «Алекскредит» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ грошових коштів відповідачу [PERSON] на її картковий рахунок у сумі, яка погоджена сторонами у договорі. Однак, згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строк, визначений у п.1.9 Договору, тобто до 11 вересня 2019 року, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом належним чином не виконала та не здійснила жодного платежу, внаслідок чого станом на 06 червня 2025 року мала заборгованість у загальній сумі 24120 гривень 00 копійок, з яких: 12000 гривень 00 копійок залишок суми кредиту; 6120 гривень 00 копійок залишок процентів за користування кредитом, які нараховані у період з 13 серпня 2019 року по 11 вересня 2019 року; 6000 гривень 00 копійок нараховані прострочені проценти за кредитом, що підтверджується детальним (щоденним) розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту №2596277 від 12 серпня 2019 року, який складений ТОВ «Алекскредит» станом на 06 червня 2025 року (а.с.12). За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 10 червня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» («Фактор») та ТОВ «Алекскредит» («Клієнт») укладено Договір факторингу №АК-10/06/2025 (а.с.20-26). Згідно п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Відповідно до п.2.1.3 вказаного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умова, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений печатками (за умови використання) договір та Реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Згідно п.4.1 зазначеного Договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного реєстру і вказуються в таких реєстрах. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року, ТОВ «Секвоя Капатіл» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2596277 від 12 серпня 2019 року у загальній сумі 18120 гривень 00 копійок, з яких: 12000 гривень 00 копійок сума заборгованості за тілом; 6120 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками (а.с.10). 07 липня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Солвентіс» («Фактор») укладено Договір факторингу №ДФ-07072025 (а.с.27-34). Згідно п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Відповідно до п.2.1.3 вказаного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умова, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений печатками (за умови використання) договір та Реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Згідно п.4.1 зазначеного Договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного реєстру і вказуються в таких реєстрах. Як вбачається з платіжної інструкції №812 від 08 липня 2025 року, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перерахувало на рахунок ТОВ «Секвоя Капітал» грошові кошти у сумі 2 012 173 гривні 75 копійок, як оплату ціни придбання згідно договору факторингу №ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року без ПДВ (а.с.41). Наказом директора ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за №70-к від 01 липня 2025 року «Про зміну назви ТОВ «ФК «Пінг-Понг» вирішено перейменувати з 01 липня 2025 року ТОВ «ФК «Пінг-Понг» у ТОВ «ФК «Солвентіс» (а.с.40). Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року, ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2596277 від 12 серпня 2019 року у загальній сумі 18120 гривень 00 копійок, з яких: 12000 гривень 00 копійок сума заборгованості за тілом; 6120 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками (а.с.11). Доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості як позивачу, так і попереднім кредитору, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції в національній валюті №2596277 від 28 жовтня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок (а.с.54). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 01 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Солвентіс» («Клієнт») та адвокатом Лівак І.М. («Адвокат») укладено договір №43657029 про надання правової допомоги (а.с.14-16). Згідно п.1.1 вказаного Договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9 даного договору. Згідно п.4.4 вказаного Договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається адвокатом факсимільним зв`язком, поштою або на електронну пошту, вказану в договорі. 30 вересня 2025 року між адвокатом Лівак І.М. та клієнтом ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено Додаткову угоду №2596277 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року (а.с.35). Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, вирішено розширити розділ «1. Предмет договору» та доповнити новим пунктом такого змісту: «1.2 Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ». Також, 30 вересня 2025 року адвокатом Лівак І.М. складено Детальний опис робіт (наданий послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого, на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №43657029 від 01 липня 2025 року та додаткової угоди до нього: 1). Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс»: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) 1,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт 2250 гривень; 2). Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) 3 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт 3000 гривень; 3). Формування додатків до позовної заяви (письмові докази): час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) 1 година; вартість наданих послуг і виконаних робіт 750 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт 750 гривень. Разом 6000 гривень 00 копійок (а.с.13). Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23). Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved