Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

20 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 05 травня 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 05.05.2025-100000024, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 3000 гривень. 23 травня 2025 року між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» було укладено додатковий договір до кредитного договору №05.05.2025-100000024 від 05 травня 2025 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 гривень шляхом безготівкового переказу на його банківський рахунок. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000 гривень, за процентами 4720 гривень, за комісіями 650 гривень, та неустойкою 2000 гривень, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представниця позивача не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 40, 41), у позовній заяві просила розглядати справу без її участі (а. с. 10). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини одинадцятої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений (а. с. 42), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судом встановлено, що 05 травня 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 05.05.2025-100000024, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 3000 гривень на строк 168 днів (до 19 жовтня 2025 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою (процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших семи чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»), шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , згідно з узгодженим між сторонами графіком, а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 5 % від суми кредиту, що дорівнює 150 гривень та комісії з обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 150 гривень у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Договір укладений на умовах його строковості, платності та поворотності (а. с. 11-17). Пунктом 17 Договору передбачена сплата неустойки у розмірі 45 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Заявка, пропозиція та відповідь позичальника про прийняття пропозиції підписані відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Е856, який направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який він вказував при реєстрації на сайті. На виконання умов Договору від 05 травня 2025 року ТОВ «Споживчий центр», перерахувало відповідачу кошти в сумі 3000 гривень на банківську картку відповідача за допомогою системи іPay.ua №731476430 (а. с. 21). 23 травня 2025 року сторони уклади Додатковий договір до кредитного договору (оферти) № 05.05.2025-100000024. Сума погодженого сторонами кредиту з дати укладення Додаткового договору становить 4000 гривень, яка складається з усіх траншів, зазначених у Договорі та укладених сторонами Додаткових договорах. За Додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику другий транш у розмір 1000 гривень на строк 150 днів з 23 травня 2025 року, шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] . Сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням другого траншу в розмірі 5% від суми другого траншу, що дорівнює 50 гривень та комісію за обслуговування з дати укладення Додаткового договору в розмірі 200 гривень, яка сплачується у тому черговому періоді у якому надається транш (а. с. 18-20). Додатковий договір був підписаний 23 травня 2025 року за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора К893, який направлявся відповідачеві шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який він вказував при реєстрації на сайті (а с. 19-20). ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 05.05.2025-100000024 від 05 травня 2025 року станом на 19 жовтня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 11370 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 4000 гривень, заборгованість за відсотками 4720 гривень, заборгованість за комісіями 650 гривень та заборгованість за неустойкою 2000 гривень (а. с. 23). Враховуючи, що відповідач фактично отримав кредитні кошти в сумі 4000 гривень та використовував їх, що й було предметом укладеного між сторонами договору та додаткової угоди, проте порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, що він фактично отримав і на час розгляду цієї справи не повернув, є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до зазначених вище умов Договору та Додаткового договору за період з 05 травня 2025 року до 29 червня 2025 року (98 днів) повинна бути застосована процентна ставка «Стандарт» 1 %, а з 30 червня 2025 року по 19 жовтня 2025 року (70 днів) 0,5 %. 12 травня 2025 року відповідач здійснив часткову сплату коштів в сумі 570 гривень, яка зарахована кредитором на погашення заборгованості таким чином: проценти за користування позикою 420 гривень, та комісія за надання кредиту 150 гривень (а. с. 5). З огляду на вказане, розмір відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного відповідачем Договору та Додаткового договору становить 4720 гривень, які слід стягнути з відповідача: 3000 грн * 1% * 18 дн. = 540 грн; 4000 грн * 1% * 80 дн. = 3200 грн; 4000 грн * 0,5% * 70 дн. = 1400 грн; 540 + 3200 + 1400 420 (сплачно 12 травня 2025 року) = 4720 грн. Також, виходячи зі змісту Договору та Додаткового договору суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісій підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути 650 гривень. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідача неустойку у розмірі 2000 гривень. За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України). Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нарахована позивачем неустойка у розмірі 2000 гривень, сплата якої передбачена Договором, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається з основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами та комісій, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (82,41 %) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1996 гривень 30 копійок (2422,4 грн * 82,41 % = 1996,3 грн). На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 612, 629, 634, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: partial