Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області). В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця [PERSON] працювала в колгоспі імені Карла Маркса (пізніше колективного сільськогосподарського підприємства імені Карла Маркса) Решетилівського району Полтавської області з 1987 по 2000 рік, однак зазначений строк не було зараховано до трудового стажу для призначення пенсії за віком у зв`язку з тим, що було допущено помилку у книзі обліку трудового стажу і заробітку працівників колгоспу імені Карла Маркса Решетилівського району Полтавської області, де вказано прізвище « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] », і після передачі їх на зберігання до архівної установи немає законних підстав для виправлення та внесення змін до архівної довідки № 01-12/М-335 від 27.09.2024. Заявниця вказала, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, а тому зазначені обставини змушують її звернутися до суду в порядку окремого провадження з даною заявою для встановлення факту належності [PERSON] архівної довідки № 01-12/М-335 від 27.09.2024, виданої Комунальною установою «Трудовий архів» Решетилівської міської ради Полтавської області, що необхідно їй для реалізації права на пенсійне забезпечення. Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено здійснювати в порядку окремого провадження. 06.11.2025 на адресу суду від заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на заяву, в якій вказано, що при ухваленні судового рішення в даній справі заінтересована особа покладається на розсуд суду. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи зі змісту п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявниця [PERSON] , [INFO] , Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 02.08.2000 видано паспорт серії [NUMBER] . Згідно довідки № 4103 Решетилівського відділення ПМДПІ від 27.03.2000 заявниця [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . З копії трудової книжки колгоспника, заповненої 30.11.1988 року, вбачається зміна прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого 20.01.1987 року. Відповідно до вказаної трудової книжки 22.09.1987 заявниця була прийнята в члени колгоспу імені Карла Маркса Решетилівського району Полтавської області, а 07.02.2000 звільнена за власним бажанням. З архівної довідки № 01-12/М-335 від 27.09.2024, виданої Комунальною установою «Трудовий архів» Решетилівської міської ради Полтавської області, вбачається, що за книгами обліку трудового стажу і заробітку колгоспників та книгами обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу імені Карла Маркса Решетилівського району Полтавської області (пізніше колективного сільськогосподарського підприємства імені Карла Маркса) щодо стажу та заробітної плати [PERSON] за 1987-2000 роки є відомості щодо кількості відпрацьованих людино днів, встановленого мінімуму трудоднів та нарахованої заробітної плати. Як вбачається з копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 164050004510 від 14.10.2024 заявниця [PERSON] звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення їй пенсії за віком. Вказаним рішенням [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з неврахуванням до стажу періоду роботи в колгоспі з 01.01.1987 по 07.01.2000 згідно архівної довідки № 01-12/М-335 від 27.09.2024, оскільки прізвище в довідці « [PERSON] » не відповідає паспортним даним заявниці « [PERSON] ». Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до положення пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якому вказано, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала правовстановлюючий документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Встановлення факту належності архівної довідки № 01-12/М-335 від 27.09.2024, виданої Комунальною установою «Трудовий архів» Решетилівської міської ради Полтавської області, для заявниці має юридичне значення та надасть можливість для проведення нарахування їй пенсії за віком. З врахуванням викладених обставин суд вважає, що подана заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved