Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

01 жовтня 2025 року представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві зазначив, що 29.06.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб - сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1230-3126. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 24000 гривень, строк кредитування - 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,20 % в день, стандартна ставка 1,50 % в день. Вказував, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Позивач ( через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1230-3126 від 29.06.2023 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. В подальшому відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Посилався на те, що станом на 02.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 113 472 гривень, а саме: 16560 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 96912 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12720 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100752 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 16560 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 84192 грн, що разом становить 100752 гривень.. На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1230 - 3126 від 29.06.2023 року в розмірі 100752 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16560 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 84192 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.10.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Вказував, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції ( акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладення договору. Отже, матеріали судової справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 29.06.2023 року №1230-3126 відбулось в порядку визначеному чинним законодавством. Посилався на те, що як доказ перерахування коштів, позивач направив до суду лист від АТ КБ «Приватбанк», в ньому відсутня інформація щодо особи отримувача коштів, підстави перерахування коштів, повного карткового рахунку на який було перераховано кошти, що унеможливлює ідентифікувати особу отримувача. Довідка ж видачі кредиту, на яку посилається позивач, також не відповідає вимогам чинного законодавства до первинних облікових документів, а тому не є належним та допустимим доказом нібито отримання відповідачем коштів. Вказана довідка виготовлена позивачем самостійно, не визнається відповідачем. Зазначив, що позивач є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищим, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Вказував, що у наданій до справи копії нібито укладеного кредитного договору визначаються фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів. Просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Згідно розпорядження керівника апарату Глобинського районного суду Полтавської області Алли Бган від 28.11.2025 за № 47 призначено повторний автоматизований розподіл невирішеної судової справи № 527/2923/25, провадження 2/527/1355/25, у зв`язку з відрядженням судді Глобинського районного суду Полтавської області Фіцай О.Л. до Солом`янського районного суду міста Києва згідно рішення Вищої ради правосуддя від 18.11.2025 №481/0/15-25, на виконання Рішення зборів суддів Глобинського районного суду Полтавської області № 6 від 25 листопада 2025 року та з метою недопущення порушення строків розгляду справи. Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28 листопада 2025 року вказана справа передана для розгляду судді Свістєльнік Ю.М. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року вищевказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Свістєльнік Ю.М. та повторно розпочато розгляд справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач та його представник не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 29.06.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1230-3126, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6206 (а.с.12-17). Згідно п.2.1. договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2. вказаного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позивальника шляхом надання позивальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позивальника, а позивальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Згідно п.2.3. вказаного договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 70 днів з дати отримання кредиту згідно рекомендованого графіку оплат. Відповідно до п.2.4 даного договору, мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позивальника. Згідно п.п.3.1., 3.2. вказаного договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення цього договору, у порядку встановленому правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб сайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позивальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Відповідно до п.3.7. вказаного договору, після прийняття кредитодавцем рішення про можливість укладення цього договору, позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надання такої інформації через особистий кабінет ( оферта). Кредитодавець надсилає позичальнику гіперпосилання для ознайомлення з проектом договору. Проект договору, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» та включає умови, що пропонуються до укладення позичальником, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів. Згідно п. п.3.8, 3.9. вказаного договору, у разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця ( акцепт) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором ( одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в смс-повідомленні або надається шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником, що вважається підписанням договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Накладення позичальником електронного підпису у формі одноразового ідентифікатору здійснюється шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на веб сайті кредитодавця. Безпосередньо після отримання акцепту від позичальника, що є укладенням цього договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на цей договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Безпосередньо після цього кредитодавець направляє позичальнику підтвердження вчинення (укладення) цього договору у формі електронного документа та примірник цього договору з додатками до нього у вигляді електронного документа, що містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані електронні документи направляються в особистий кабінет позичальника та на електронну адресу позичальника, вказану ним у порядку, встановленому п.3.2. Договору. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2. вказаного договору, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 24000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 29.06.2023. Згідно п.п. 4.3, 4.4, 4.5. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Базовий період складає 14 календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних Базових періодів. Відповідно до п.4.6. вказаного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом. Згідно п.4.7. вказаного договору, комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0%, вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою). Відповідно до п.п.4.9., 4.11. вказаного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 23.04.2024 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 135600 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо в п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом. Згідно п.5.1. даного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування, вказаний у п.4.9. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця. Відповідно до п.11.13. вказаного договору, невід`ємною частиною цього договору є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. Також позивачем до позовної заяви долучені правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, відповідно до якого сума/розмір кредитного ліміту 24000 грн.; строк кредитування 300 календарних днів; базовий період сплати відсотків 14 календарних днів, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1230-3126 (графік платежів) (а.с.18-28). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк», із якого вбачається, що перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року по платежу: ID платежу 2332861341, дата видачі 29.06.2023, сума 24000 грн., номер договору 1230-3126, номер картки [NUMBER] (а.с.29-31). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1230-3126 від 29.06.2023 року, станом на 02.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 113472 гривень, з яких: 16560 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 96912 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с.33-36). Разом з тим ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про можливість застосування до [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12720 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100752 гривень. Враховуючи вищезазначене, розмір заборгованості, який просить стягнути з відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить 100752 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих суду, суд вважає встановленим, що 29.06.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1230-3126, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання. У даному договорі сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Окрім того, укладення вищевказаного договору та ознайомлення відповідача з його умовами підтверджується підписом (електронний підпис одноразовим ідентифікатором А6206) на правилах відкриття кредитної лінії; паспорті споживчого кредиту; таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1230-3126 (графік платежів); розрахунком заборгованості за договором №1230-3126 від 29.06.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] частково погасив заборгованість за кредитним договором. Також на момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із заявою про надання роз`яснень умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. З урахуванням викладеного, суд дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджується, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором №1230-3126 від 29.06.2023 року у розмірі 100752 грн. (з врахуванням програми лояльності), з яких: 16560 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 84192 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1230-3126 від 29.06.2023 року у розмірі 100752 грн., з яких: 16560 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 84192 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved