Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

18.11.2025 заявник [PERSON] звернувся до суду зі заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його рідним сином. Заява мотивована тим, що його син [PERSON] був призваний на військову службу під час загальної мобілізації, де був старшим стрільцем військової частини [NUMBER] . [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Плехово Суджанського району Курської області Російської Федерації. Про смерть сина було повідомлено матір [PERSON] сповіщенням [INFO] № 52 від 08.10.2024, яке є підставою для подання документів для призначення допомоги і надання пільг у встановленому законодавством порядку. Зазначає, що [PERSON] народився [INFO] у селищі Понінка Шепетівського району Хмельницької області. Йому було присвоєно прізвище [PERSON] , але у 1994 році він отримав паспорт громадянина України, де прізвище було вказано як [PERSON] . Надалі останній зареєстрував шлюб та іменувався прізвищем дружини [PERSON] . Після розірвання шлюбу син заявника залишився на прізвищі [PERSON] . 19.08.2025 заявник [PERSON] вчинив заяву розпорядчого характеру, якою відмовився від отримання частини грошової допомоги, яка передбачена постановою Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 після смерті його сина [PERSON] на користь його матері [PERSON] . У зв`язку виявленими розбіжностями у написаннях прізвищ, у червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду зі заявою про встановлення родинних відносин між нею та її сином [PERSON] . Сам заявник одночасно заяви не подавав, оскільки вважав, що з його документами все гаразд. Встановлення такого факту необхідно заявнику [PERSON] для реалізації прав, пов`язаних з отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги) у зв`язку з загибеллю [PERSON] та отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 18.11.2025 справу передано судді Іллюку С.В. Ухвалою суду від 25.11.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокатка Возна Ж.А. вимоги заяви підтримали з наведених вище підстав, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] також пояснила, що її син до одруження мав прізвище « [PERSON] », надалі змінив його на « [PERSON] ». Однак у свідоцтві про народження сина його прізвище вказано « [PERSON] », що пов`язано з реєстрацією народження російською мові. Заінтересована особа [PERSON] просила заяву задовольнити, пояснила, що [PERSON] є їх зі заявником спільним сином, який загинув під час виконання бойового завдання. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений в електронний кабінет, що підтверджується довідкою від 19.11.2025, причин неявки суду не повідомив. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає про таке. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У постанові Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 205/4972/23 зазначено, що родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦП України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. З таких самих критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Метою встановлення факту родинних відносин заявник [PERSON] вказав можливість оформлення документів для отримання відповідних виплат, пов`язаних зі смертю сина. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з таких мотивів. Даними зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 71 (а.с. 7). Даними сповіщення сім`ї № 52, виданого [INFO] за вих. № 2-5355 від 08.10.2024 встановлено, що [INFO] у районі населеного пункту Плехово Суджанського району Курської області Російської Федерації загинув молодший сержант [PERSON] , 1980 року народження, старший стрілець 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 5 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , який є сином [PERSON] . Це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку (а.с. 8). На даний час [PERSON] не може отримати допомогу і пільги у встановленому законодавством порядку у зв`язку з загибеллю сина, оскільки в документах сина та його прізвищі містяться розбіжності. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Плехово Суджанського району Курської області Російська Федерація, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис № 5918 (а.с. 10). У зв`язку зі загибеллю сина [PERSON] , який був військовослужбовцем, заявник [PERSON] має право на оформлення передбачених законодавством виплат та пільг, однак через невідповідності прізвища загиблого в свідоцтві про народження та прізвища заявника [INFO] відмовляється прийняти відповідні документи для подальшого вчинення належних дій. Факт такої відмови підтверджено поясненнями заявника та повідомленням [INFO] № 2/5696 від 15.10.2025 (а.с. 16). Так, заявник документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (а.с. 5, зворот). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.1978 виданого російською мовою « [PERSON] , родившаяся [INFO] », 10.09.1978 уклала шлюб з « [PERSON] » (російською мовою) та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] », прізвище чоловіка вказано « [PERSON] » (російською мовою) (а.с. 6). За даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на російській мові « [PERSON] » є батьком « [PERSON] , родился [INFO] , место рождения Понинка, район Полонский, область Хмельницкая» (а.с. 9). Матір`ю зазначено « [PERSON] » (запис зроблено на російській мові). Згідно з відомостями з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 10.06.2025, [PERSON] народився [INFO] , місце народження: смт. Понінка Полонський район Хмельницька область. Його матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з листа Полонського сектору УДМСУ в Хмельницькій області, [PERSON] народився [INFO] в смт.Понінка Полонського району Хмельницької області. В зв`язку з досягненням 16-річного віку документований 03.07.1996 Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області паспортом громадянина України серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] ». В зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] документований 21.09.2001 Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с.11). З 06.10.2000 [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , про що зроблено запис акту про укладення шлюбу № 3136, місцем державної реєстрації вказане м. Москва (а.с. 13, зворот). Переклад тексту документу з російської мови на українську виконано перекладачем [PERSON] 29.08.2025 та зареєстровано в реєстрі № 3867 (а.с. 13, зворот). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] . Знайшов своє підтвердження факт, що [PERSON] відмовився від отримання частини грошової допомоги, яка передбачена постановою Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 після смерті сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на користь його матері [PERSON] , [INFO] , що підтверджено заявою, яка завірена державним нотаріусом Загорською Д.В. та зареєстрована в реєстрі № 1672 (а.с. 17). Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 15.07.2025 у справі № 681/743/25 задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним сином для [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 15.08.2025 (а.с. 14-15). Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтверджується однаковістю його імя, по батькові, дати народження в свідоцтвах про народження [PERSON] та в листі Полонського сектору УДМС у Хмельницькій області про документування паспортом [PERSON] та зміну його прізвища на « [PERSON] », а також в свідоцтві про смерть [PERSON] ; сповіщенням сім`ї № 52, адресованим матері [PERSON] [PERSON] ; однаковістю імені та по батькові [PERSON] у паспорті та свідоцтвах про народження [PERSON] . Отже, зазначеними вище доказами підтверджено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Свідки [PERSON] , та [PERSON] , сусіди заявника, повідомили, кожен окремо, що були знайомі з [PERSON] та їм відомо, що його матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] . [PERSON] до того, як його призвали на військову службу, проживав у селищі Понінка. Заявник [PERSON] в інший спосіб, ніж в судовому порядку, не може встановити факт родинних відносин, що унеможливлює для нього отримання відповідних виплат. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Так, зокрема, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що докази, досліджені в суді, об`єктивно підтверджують правдивість доводів [PERSON] . Таким чином, встановлення вказаного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення цієї заяви.

Outcome: approved