Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник [PERSON] , [PERSON] -адвокат Петренко Олена Миколаївна звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа: Приватний нотаріус Пугачова Ірина Володимирівна, в якій просить встановити факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та визнати його таким, що не прийняв спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті, відкрилася спадщина, на належне йому майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . В лютому 2025 року позивачі [PERSON] - дружина спадкодавця та [PERSON] - син спадкодавця, які є спадкоємцями першої черги, звернулись до приватного нотаріуса Пугачової Ірини Володимирівни Харківського районного нотаріального округу Харківської області з заявами для оформлення спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно позивачі не можуть, оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] , був зареєстрований його син [PERSON] - [INFO] . Насправді ж [PERSON] хоча і був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем але фактично з січня 2003 року, після реєстрації шлюб [PERSON] , почав проживати за іншою адресою. Більш того, з початком повномасштабного вторгнення, [PERSON] виїхав до росії. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, в заяві представник позивача просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. В ході судового розгляду допитано свідків: - [PERSON] повідомила, що є сусідкою відповідача, знає [PERSON] , який одружився та приблизно в 2000 році переїхав до дружини по [ADDRESS] , де проживав до 2022 року разом з дружиною та трьома дітьми. Вони разом виїхали і більше вона його не бачила. - [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачів, їх син [PERSON] мешкав з ними (з батьками) приблизно до 2000 років, потім одружився та жив в с.Циркуни. На момент смерті свого батька [PERSON] . [PERSON] в будинку батьків не проживав. - [PERSON] пояснив, що є сусідом відповідача, який жив в сусідньому будинку 141 разом з дружиною та дітьми, приблизно з початку 2000 років. Батьки [PERSON] жили в с.Ч.Тишках. [PERSON] жив в с.Циркуни до 2022 року, потім вони всією сім`єю виїхали, з початку 2000 років [PERSON] з батьками не жив. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2025, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.07.1968. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №357544881 від 08.12.2023. За інформацією Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області від 15.01.2025 вих.№01-28/82, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (на день смерті), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Пугачової І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивачам повідомлено, що отримати спадщину на все майно вони не можуть, оскільки за адресою [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] також за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] . Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Згідно зі п.1 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї (так зване «автоматичне прийняття спадщини)». Факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкоємців було встановлено нотаріусом за довідкою про останнє місце реєстрації померлого [PERSON] , наданою 15.01.2025 року Циркунівською сільською військовою адміністрацією Харківського району Харківської області N? 01-28/82. Водночас, в ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] хоча і був зареєстрований з померлим батьком за однією адресою: [ADDRESS] , але фактично там не мешкав з 2000 року. Викладені обставини підтвердженні поясненнями свідків, що допитані в судовому засіданні. Таким чином, на думку суду, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а так, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved