Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» звернулося до суду з вищевказаним позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 70604,10 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №396/2024 від 27.08.2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 27000 грн, строком дії договору 12 місяців. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед позивачем з повернення кредиту та сплати процентів за його користування 27.08.2024 між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки №396/2024, відповідно до умов якого поручителі взяли на себе зобов`язання відповідати перед кредитодавцем за зобов`язання позичальника, як солідарні боржники. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 70604,10 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 27000 грн, по процентам в розмірі 43604,10 грн. З метою стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 03.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових пояснень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд цієї справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №396/2024 від 27.08.2024, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у сумі 27000 грн строком дії договору 12 місяців. Сторони погодили, що процентна ставка є фіксованою у розмірі 70,8 % річних; денна процента ставка 0,12%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 98,8% річних; загальні витати за кредитом 11433,46 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 38433,46 грн (а.с.21-26). Відповідно до видаткового касового ордеру від 27.08.2024 [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 27000 грн (а.с.15) З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед позивачем з повернення кредиту та сплати процентів за його користування 27.08.2024 між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» (кредитодавець) та [PERSON] , [PERSON] (поручителі) та [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки №396/2024, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] взяли на себе зобов`язання відповідати перед кредитодавцем за зобов`язання позичальника [PERSON] , строк дії договору поруки до 27.08.2034 (а.с.19-20) З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 70604,10 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 27000 грн, по процентам в розмірі 43604,10 грн (а.с.5). Відповідно до Вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом, відповідачі повідомлялись ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» про заборгованість, яка утворилась внаслідок невиконання умов договору споживчого кредиту (а.с.13,14,16,17,18). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за кредитним договором № 396/2024 від 27.08.2024 утворилась заборгованість в сумі 70604,10 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 27000 грн, по процентам в розмірі 43604,10 грн. В той же час, [PERSON] не надано детального та обґрунтованого розрахунку, який би спростовував правильність наданого позивачем розрахунку за кредитним договором, а також доказів на підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на що не спростував доводи позивача. Що стосується відповідальності поручителів, суд зазначає, що відповідно до ч.1ст.553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. На підставі ч.ч.1,2 ст.554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит». Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved