Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. В позовній заяві представник позивача просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за теплову енергію за період 11.2018-10.2021 у розмірі 87 195,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 55 754,83 грн., 3% річних у розмірі 14 833,15 грн.; суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025 у розмірі 322 145,55 грн., пеню у розмірі 968,16 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 71 102,42 грн., 3% річних у розмірі 18 042,08 грн.; плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025 у розмірі 1 437,35 грн.; плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2025 у розмірі 760,10 грн.; внески за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період 03.2020-05.2025 року у розмірі 376,46 грн. Окрім того, просив стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 40538421) судовий збір у розмірі 8 589, 23 грн. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивач повідомляє, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2021 нежиле приміщення в літ. А загальною площею 207, 70 кв.м., що складає 63/100 частини (від нежилих приміщень в будинку), за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] . Крім того, 08.02.2021 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» листом № 30/5/3/1845 направлено на адресу [PERSON] оферту на укладання Договору N [NUMBER]-01 на постачання теплової енергії. Відповідно до Додатку №8 до вказаного Договору об?єкт, опалення якого здійснюється від теплових мереж позивача знаходиться у Шевченківському районі міста Києва. Позивачем належним чином поставлялась відповідачу теплова енергія, відповідно до умов Договору. Факт постачання теплової енергії за Договором підтверджується Актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон; відомостями споживання теплової енергії. На підставі виданих корінців нарядів (на включення та відключення житлового будинку в період опалювального сезону за спірний період) підключається/відключається весь житловий будинок вказаною адресою в цілому, та відповідно надані корінці нарядів підтверджують факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії всього будинку. На окрему частину нежитлового приміщення, власником яких є відповідач, корінці нарядів не видаються. Облік споживання теплової енергії будинку в цілому за адресою: [ADDRESS] здійснюється за особовим рахунком: [NUMBER] . Оскільки, відповідач є споживачем теплової енергії, поставленої до нежилого приміщення за вказаною адресою, окремий облік теплоспоживання відповідача пропорційно його опалюваній площі (207,70 кв.м.) здійснюється за особовим рахунком [NUMBER] (номер особового рахунку ідентичний номеру запропонованому до укладання Договору). Опалювальна площа нежилового приміщення відображена у Додатку №8 до Договору. Відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію, в результаті чого за період з листопада 2018 року по травень 2025 року включно (фактичні нарахування з листопада 2018 року по жовтень 2021 року включно) утворилась заборгованість у розмірі 87 195, 00 грн., інфляційна складова боргу становить 55 754, 83 грн., 3 % річних від простроченої суми становить 14 833, 15 грн. Сума заборгованості відповідача за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року становить: сума заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 87 195,00 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 55 754, 83 грн. + 3% річних у розмірі 14 833, 15 грн. = 157 782, 98 грн. 30.09.2021 року Позивачем на офіційному веб-сайті КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року N830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року N1022. Відповідач, який є власником зазначених вище нежитлових приміщень, після публікування позивачем тексту Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року N?830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року N?1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК. З огляду на наведені обставини, Договір про надання послуги з постачання теплової енергії між КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та [PERSON] є укладеним (далі - Договір) та відповідно присвоюється особовий рахунок N? [NUMBER] . Факт надання послуг з постачання теплової енергії, а також їх обсяг підтверджується: корінцями нарядів на включення та відключення житлового будинку на опалювальний сезон; Відомостями споживання теплової енергії. споживання теплової енергії вказаною за адресою здійснюється за особовим рахунком: [NUMBER] . Оскільки, відповідач є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , окремий облік наданих Відповідачеві послуг здійснюється за особовим рахунком [NUMBER] . Обсяг наданої Відповідачеві послуги з постачання теплової енергії в Гкал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в Актах надання послуг з постачання теплової енергії за о/р N? [NUMBER] . Позивачем сформовано: Розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] за період 11.2021-05.2025 за о/р N? [NUMBER] ; акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025; Деталізована інформація про коригування нарахувань за послуги з постачання теплової енергії за 0/р [NUMBER] за період 01.11.2021-31.05.2025. Відповідач не виконав свої зобов?язання за Договором в повному обсязі, та не сплатив вартість отриманої послуги з постачання теплової енергії повністю. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з постачання Відповідачу теплової енергії за особовим рахунком [NUMBER] заборгованість станом на 05.2025 року становить 322 145,55 грн. Інфляційна складова боргу становить 71 102,42 грн., 3 % річних від простроченої суми становить 18 042,08 грн. пеня за прострочення виконання зобов?язання відповідно до розрахунку (розрахунок пені надається) складає суму у розмірі 968,16 грн. Сума заборгованості відповідача за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2025 року становить 322 145,55 грн. + пеня у розмірі 968,16 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 71 102,42 грн. + 3% річних у розмірі 18 042,08 грн. = 412 258,21 грн. Окрім того, у Відповідача існує обов?язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Позивачем сформовано: Розрахунок заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025; акт звіряння взаєморозрахунків плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025 у розмірі 1 437,35 грн. Позивачем сформовано: Розрахунок заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2025; акт звіряння взаєморозрахунків плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2025 у розмірі 760, 10 грн. Також, у відповідача виник обов?язок сплати внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії, встановленого за адресою: [ADDRESS] . Позивачем сформовано: розрахунок заборгованості внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період 03.2020-05.2025 за о/р [NUMBER]; акт звіряння взаєморозрахунків внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період 03.2020-05.2025 за о/р N? [NUMBER] у розмірі 376,46 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує вищевказану заборгованість, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 року матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 11.09.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначав, що позивач в позовній заяві не підтверджує належними та допустимими доказами, факту визначення відповідача у цій справі, оскільки позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості з постачання теплової енергії за період з 11.2018 по 05.2025, в той час не надаючи суду підтвердження, що саме [PERSON] , у вказаний період був та є на даний час власником нежилого приміщення, який теоретично міг би бути споживачем у разі укладання між сторонами договору. [PERSON] , являється інвалідом І групи (97% втрати працездатності) із встановленим та підтвердженим діагнозом й має постійні захворювання, а саме: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ стадії; псевдодементний тип нервово-психічного дефекту, ремітуючий клінічний перебіг, середній темп прогресування; хронічний двобічний мезотимпаніт в стадії загострення; психоорганічний синдром, апатичний варіант, двобічна пірамідна недостатність, анофтальм праворуч; ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз; СН І; гіпертонічна хвороба ІІ ст, кризовий перебіг ЦД І, субкомпенсований; клінічно явні когнітивні порушення, пов?язані з дизфункцією лобних долей, що проявляються зниженням пам?яті, сповільненням психічних процесів, порушенням уваги, мислення, здатності планувати. Крім цього, [PERSON] , має медично підтверджений діагноз вестибуломізочкових розладів у вигляді псевдобульбарного синдрому, посуральної нестійкості і порушення ходи. У зв?язку з вищевказаними захворюваннями та наявними діагнозами, відповідач по справі - [PERSON] , більше десяти років проживає за межами країни, де проходить постійне лікування. Тобто, [PERSON] , вже більше 10 років не проживає на території України й тим самим не використовує в тому числі й належне йому нерухоме майно. Крім того, звертав увагу суду на той факт, що будинок [ADDRESS] , є багатоквартирним житловим будинком, який налічує в собі розміщення двадцяти житлових приміщень (квартир). Позивачем у своїй позовній заяві жодним чином не обґрунтовано, а тим більше не підтверджено відповідними доказами факт приєднання нежилого приміщення в літ. А, загальною площею [ADDRESS] , до комунікаційних мереж Позивача, через які нібито надавалися послуги. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 08.02.2021 ним до фізичної особи [PERSON] , направлено листом N?30/5/3/1845 проект договору N?320394-01 від 01.02.2021 на постачання теплової енергії. До позовної заяви Позивач додає копії поштових документів, які нібито підтверджують дійсність направлення листа (N?0103271153027) з додатками (Договором) на адресу [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , однак наголошуємо, що Позивачем не надано до суду підтвердження отримання [PERSON] , вищевказаного листа з відміткою Укрпошта про його вручення. Згідно відкритої офіційної інформації сайту Укрпошта, не можливо відслідкувати та встановити факт отримання [PERSON] , листа Позивача за N?103271153027, оскільки дані про відправлення за номером 0103271153027 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Якщо навіть врахувати, що Позивачем все ж таки було здійснено відправлення на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) листа з проектом Договору N320394-01 від 01.02.2021 на постачання теплової енергії в період з 01.02.2021, то останній не міг його фізично отримати, оскільки в цей час перебував за кордоном на медичному лікуванні. Крім того, звертав увагу суду, що позивач в позовній заяві з посиланням на додатки до неї, зазначає, що проект Договору N?320394-01 від 01.02.2021 на постачання теплової енергії направляв листом на адресу [PERSON] , яку зазначає як: [ADDRESS] , однак позивач не зазначає та не підтверджує доказами направлення такого Договору на адресу об?єкту, на який постачалася теплова енергія, а саме на адресу нежилого приміщення в літ. А будинку [ADDRESS] . Таким чином, позиція позивача щодо підтвердження наявності факту укладання між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та [PERSON] Договору N?320394-01 на постачання теплової енергії від 01.02.2021 не відповідає фактичним обставинам та не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, в розумінні норм ст.ст. 77, 78, 80 ЦПК України. Таким чином, вказував, що позивачем не надано суду достатніх доказів, які б у своїй сукупності давали змогу вважати, що між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та [PERSON] існували та існують на даний час договірні відносини на постачання теплової енергії нежилого приміщення в літ. А будинку [ADDRESS] . Крім цього, звертав увагу суду на той факт, що позивачем до позовної заяви про стягнення з [PERSON] , заборгованості долучені документи, які в розумінні ст. 80 ЦПК України не є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так, долучені корінці нарядів за 2021-2025 роки про включення відключення житлового будинку [ADDRESS] від теплової енергії, не містять інформації про здійснення включень/відключень нежилих приміщень, в тому числі й нежилого приміщення в літ. А будинку [ADDRESS] , а тому ці докази не стосуються предмету спору, який вирішується при розгляді справи N761/33335/25. Долучені до позовної заяви Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи за 2018-2025 роки житлового будинку [ADDRESS] , складені між КП «Київтеплоенерго» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», взагалі не мають відношення та жодним чином не пов?язані з [PERSON] , й вони не містять інформації, яка б стосувалася нежилих приміщень, в тому числі й нежилого приміщення в літ. А будинку [ADDRESS] . 26.09.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 09.10.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному. Проте, суд вважає вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. За змістом статей 43, 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Представником відповідача не долучено доказів того, що адвокат відповідача дійсно перебуває на лікарняному. Варто звернути увагу, що представник відповідача подавав клопотання про відкладення судового засідання, призначене на 09.12.2025 року у зв`язку з перебуванням на лікарняному, проте жодних доказів вказаної обставини до матеріалів справи долучено не було, а лише зазначено, що відповідні документи будуть подані у судовому засіданні. Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства визначено своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд справи його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до висновку Верховного Суду, який міститься у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Отже, підстави для відкладення судового засідання відсутні, оскільки клопотання представника відповідача є безпідставним, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які вбачаються з матеріалів справи та встановлені судом. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго". За розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Таким чином, з 01.05.2018 р. постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежиле приміщення в літ А, загальною площею 207,7 кв. м., що складає 63/100 частин від нежилих приміщень в будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Постачання теплової енергії та гарячої води до приміщення за адресою: [ADDRESS] підтверджується актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон; відомостями споживання теплової енергії, копії яких долучені до матеріалів справи. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Правовідносини у сфері наданих послуг з ЦО/ЦПГВ регулювалися Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила 630). Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УІП, Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019№ 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830). Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Станом на дату подання позовної заяви письмовий договір між позивачем та відповідачами не укладений. Однак, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від сплати за фактично надані послуги. А тому посилання представника відповідача на відсутність укладеного договору між сторонами не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2024 року у справі №463/6799/18. Розрахунки з відповідачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими Постачальнику Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими відповідними Розпорядженнями КМДА, за кожну відпущену Гігакалорію. Отже, за період постачання позивачем теплової енергії у гарячій воді при оформленні щомісячно рахунку-фактури останнім застосовувався діючий тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до Договору. Позивачем належним чином здійснювалось постачання теплової енергії та гарячої води до приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон; відомостями споживання теплової енергії. Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежиле приміщення в літ А, загальною площею 207, 7 кв. м., що складає 63/100 частин від нежилих приміщень в будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд звертає увагу на те, що відповідачем в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не надано з цього приводу будь-яких належних доказів. Також, відповідачем не надано доказів, що позивачем не надавались послуги з постачання теплової енергії та гарячої води до належного йому нежитлового приміщення. Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На момент розгляду справи відповідачем не сплачена зазначена сума заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення основного боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, суд зазначає наступне. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17). Поряд з цим, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у новій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285); припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285); стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285)». Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Місто Київ наразі не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309. Отже, законодавець на рівні акту Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3% річних, і такі положення до внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року підлягає застосуванню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року. За таких обставин, нараховані позивачем на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних у межах заявлених вимог за період з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року не підлягають стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з постачання за теплову енергію за період 11.2018-10.2021 у розмірі 87 195,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 30 049,35 грн., 3% річних у розмірі 9 770, 08 грн.; суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025 у розмірі 322 145,55 грн., пеню у розмірі 968,16 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 37 521, 36 грн., 3% річних у розмірі 11 025, 10 грн.; плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-05.2025 у розмірі 1 437,35 грн.; плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2025 у розмірі 760,10 грн.; внески за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період 03.2020-05.2025 року у розмірі 376,46 грн В порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за звернення до суду з даним позовом пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 7 518, 73 грн.

Outcome: partial