Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість за договором № 7683 від 18.04.2018 року у розмірі 25104,5 грн., судові витрати у розмірі 2 423,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 18.04.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гелексі» (далі ТОВ «ФК «Гелексі» Позивач, Кредитор), було укладено кредитний договір № 7683 за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи, та перераховано кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн., відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01% в день, розмір комісії складає 1.9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 25104,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20104,5 грн., заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Просили позов задовольнити та стягнути заборгованість за кредитни договором , а також процесуальні витрати у справі. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, цією ж ухвалою витребувано докази по справі. (а.с.11) Позиції сторін. Представник позивача ТОВ « ФК «Гелексі» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. (а.с.4) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове про вручення судової повістки адресанту особисто. (а.с. 13) Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення у справі , що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 18.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Гелексі», було укладено договір № 7683, кредитний договір було укладено за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи, та перераховано кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн., відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01% в день, розмір комісії складає 1.9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%. До кредитного договору позичальник також підписала паспорт позики. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ ФК «ЕЛАЄНС» позичальнику було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн., номер транзакції в системі: 1068489689, номер операції: 90232294, платіжна картка [NUMBER] . Відповідно до п. 1.1 Договору позикодавець надає Позичальнику позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, у розмірі 5 000,00 грн. (п.1.1.1 Договору). Відповідно до п.1.1.2.1 Договору плата за користування позикою у вигляді складає 0,01% в день від поточного залишку позики; Відповідно до п. 1.1.2.2 Договору комісія складає 1,4% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Договору; Відповідно до п. 1.1.3 нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. 1.1.4 нарахування комісії за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. 1.1.5 строк повернення позики (термін платежу): 17 травня 2018 року. Відповідно до п. 2.1 Договору строк дії Договору до повного виконання Позичальником зобов`язань за Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з з 18 квітня 2018 року по 30 липня 2025 року за договором позики №7683 від 18 квітня 2018 року загальна сума складає 25 104,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20104,5 грн., заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо від підписаний його стороно. ( сторонами) Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі ст.611, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить, що за даним кредитним договором має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 18.04.2018 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено договір №7683. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн., що був встановлений Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 7683 від 18.04.2018 року загальна сума заборгованості складає 25 104,5 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 20104,5 грн. Відповідачем такий розрахунок жодним чином не спростовано, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед банком та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої Банком. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь перед ТОВ «ФК «Гелексі » підлягає стягненню заборгованість у розмірі 24 104,5 грн, в межах заявлених позовних вимог. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 2422,40 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., так позивачем надано на підтвердження договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року, Акт № 7683 наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved