Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1 795 530,68 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 липня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 3295. Відповідно до умов пункту 1 Договору позики від 23 липня 2019 року позивач позичила, а відповідач взяв в борг грошову суму у розмірі 461 576,01 гривень, що в еквіваленті складає 18 000,00 доларів США за офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 23.07.2019 року (100 доларів США - 2564,3112 гривень) без нарахування відсотків, та зобов`язується повернути її до 31.08.2019 року. Повернення грошей здійснюється відповідачем у гривні згідно наступного графіку: еквівалент 6000 (шість тисяч) доларів США зобов`язується сплатити не пізніше 15.08.2019 року; еквівалент 12 000,00 (дванадцять тисяч) доларів США зобов`язується сплатити не пізніше 31.08.2019 року. В разі зміни курсу продажу долара США, встановленого Національним банком України, сума боргу за цим договором у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін. У пункті 2 Договору позики від 23 липня 2019 року відповідач підтвердив факт отримання грошей у розмірі 461 576,01 гривень у повному обсязі до укладання цього Договору. [PERSON] порушив умови Договору позики від 23 липня 2019 року, так як у встановлений сторонами строк не виконав свої зобов`язання та не повернув позичені грошові кошти. Неодноразові усні вимоги позивача про повернення боргу залишені відповідачем поза увагою. Як наслідок, позика не повернена відповідачем до теперішнього часу. Положеннями пункту 10 Договору позики від 23 липня 2019 року сторони погодили, що в разі, коли Позичальник своєчасно не поверне Позикодавцю суму, вказану в п. I цього договору або порушує будь-які терміни виплати більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів, або сплачує суму не в повному обсязі, то за неналежне виконання умов цього договору він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі: - 9% від суми, вказаної в п. 1 цього договору, за перший місяць прострочки; - 4% від суми, вказаної в п. 1 цього договору - щомісячно, за кожен наступний місяць. Всі ці дії відповідача призвели до того, що позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 року заява була залишена без руху. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.09.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02 жовтня 2025 року. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 19.09.2025 року по справі було вирішено питання про забезпечення позову. Ухвалою (протокольною) судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 21.10.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2025 р. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Главацький Ю.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що до теперішнього часу борг не було повернуто. Також, надав оригінал договору позики від 23.07.2019 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.07.2019 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивачки в борг грошові кошти в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч доларів) строком повернення до 31 серпня 2019 року, що підтверджуються оригіналом Договору позики (а.с.47). Згідно умов Договору позики повернення грошей здійснюється відповідачем у гривні згідно наступного графіку: -еквівалент 6 000 (шість тисяч) доларів США зобов`язується сплатити не пізніше 15.08.2019 року; -еквівалент 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США зобов`язується сплатити не пізніше 31.08.2019 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 2 Договору позики від 23 липня 2019 року відповідач підтвердив факт отримання грошей у розмірі 461 576,01 гривень у повному обсязі до укладання цього Договору. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Наявність у позивачки оригіналів розписок свідчить про те, що відповідачкою свої зобов`язання за укладеними договорами позики не виконані. Статтею 625 ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню: -основна сума боргу за договором позики від 23.07.2015 р. в розмірі 461 576,01 грн., що в еквіваленті складає 18 000 (доларів США) за офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 23.07.2019 року. -штрафу в розмірі 41 541,84 грн., (9% від суми, вказаної в п. 1 Договору за перший місяць прострочки).; -штрафу в розмірі 1 292 412,83 грн. (4% від суми, вказаної в п. 1 Договору щомісячно за кожен наступний місяць); Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 15 140,00 грн., сплачений при поданні позовної заяви.

Outcome: approved