Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

08.08.2025 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до Ширяївського районного суду Одеської області із заявою, про встановлення фактів, що мають юридичне значення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановити факт родинних відносин, заінтересована особа Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] . Після смерті матері заявниці [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,74 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новоєлизаветівського старостинського округу Знам`янської сільської ради Березівського району (колишнього Ширяївського району) Одеської області. Заявниця зазначає, що вона, [PERSON] , є спадкоємицею за законом першої черги, оскільки за життя мати заявниці [PERSON] заповітів не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81431077 від 05.06.2025 року. У свідоцтві про народження заявниці міститься описка, матір`ю значиться [PERSON] . Посилається на те, що з приводу отримання повторного свідоцтва про народження, заявниця зверталася до відділу ДРАЦС, де її зауважили, що в актовому записі про народження №12 від 01.06.1976 р.н. складеного виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, де у графі мати зазначено « [PERSON] [INFO] , відповідно до складеного актового запису про встановлення батьківства, у графі мати зазначено « [PERSON] [INFO] , а у свідоцтві про смерть зазначено [PERSON] , [INFO] , щоб встановити правильність написання її прізвища та дати народження і внести зміни до актового запису про її народження, необхідних актовий запис про народження матері, який у відділі ДРАЦС відсутній. Приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.П., заявниці була надана відповідь щодо неможливості встановити родинний зв`язок спадкодавцем та докази сумісного проживання з ним, рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. Не маючи можливість підтвердити спорідненість із спадкодавцем у позасудовому порядку, заявниця звернулася до суду. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 13.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, витребувано з Ширяївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису про народження №12 від 01.06.1976 року складеного виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області на ім`я [PERSON] . У судових засіданнях, заявник [PERSON] наполягала на задоволенні вимог заяви. Заінтересована особа - Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області, року подала до суду заяву, просила розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Судове засідання проведено за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 24.12.2025 року. Суд, з урахуванням доводів сторони заявниці, показань свідків, розглянувши подані документи та матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованих осіб, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 1976 року, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю є [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 07 червня 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2018 року Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селищі Ширяєве Березівського району Одеської області (Ширяївська територіальна громада). У довідці № 406 від 04 червня 2025 року, виданій Новоєлизаветівським старостинським округом Знам`янської об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №405 від 04 червня 2025 року, виданій Новоєлизаветівським старостинським округом Знам`янської об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала з 2002 року та до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] , зятем [PERSON] [INFO] . Відповідно до погосподарської книги №16 Новоєлизаветівської сільської ради за 1974 р., 1975 р., 1976 р. та погосподарської книги №5 Новоєлизаветівської сільської ради за 1980 р., 1981 р., 1982 р. вказано що [PERSON] [INFO] , як донька, проживала разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Також,у погосподарській книзі №15 Софіївської сільської ради за 2001-2005 р.р., зазначено що, заявниця [PERSON] , [INFO] як донька, проживала разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії актового запису про народження №25, складеного 02.11.1976 року виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підвередили обставини родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] як донькою і матір`ю, зокрема засвідчуючи, те що заявниця постійно проживала з [PERSON] в с. Новостепанівка Березівського (колишній - Ширяївський) району Одеської області до дня її смерті. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частиною 1, 2 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України (у тому числі пункту 1 частини першої) свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частиною 4 статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 1216, 1218ЦК України (тут і далі - в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно із частинами 1-3 статті 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 29ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, провадження № 8679св21. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи заявниці показання свідків, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Ураховуючи зазначене, суд вважає, що в судовому засіданні заявником доведено факт постійного проживання з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що заявником доведено факт того, що вона, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Оцінивши подані заявником докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що показання свідків та документи, досліджені у судовому засіданні, підтверджують наявність родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] До такого висновку суд дійшов проаналізувавши надані заявником документи, пояснення учасників справи та показання свідків, які досліджені в судовому засіданні та описані судом, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку з іншими доказами, які досліджені судом, нічим не спростовані. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України. Оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки підтверджується доданими до справи документами, поясненнями заявника та інших учасників справи, показаннями свідків, а тому підлягає задоволенню. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації спадкових прав після смерті матері [PERSON] .. При цьому відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved