Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У грудні 2025 року позивач вперше звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 29 вересня 2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя між подружжям не склалось, у лютому 2022 року після повномасштабного вторгнення рф на територію України відповідачка поїхала до Польщі, після повернення в Україну влітку 2022 року сторони почали проживати окремо та сім`я фактично розпалась, будь-яких стосунків сторони не підтримують та спільного побуту та господарства не ведуть, кожен будує своє життя не пов`язане один з одним, не бачаться, не спілкуються та не підтримують жодних зв`язків, у зв`язку з чим шлюбні стосунки між сторонами носять формальний характер. Дітей від шлюбу сторони не мають. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2025 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 09 грудня 2025 року. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 09 грудня 2025 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. 24 грудня 2025 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилася. 24 грудня 2025 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій вона позов визнала, а також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 вересня 2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1443, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , залученим до матеріалів справи в оригіналі (а.с. 3). Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, з лютого 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинені, з літа 2022 року подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства та побуту. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved