Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в місті Мелітополь Запорізької області, Україна, помер його батько громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Новоукраїнка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області. Родичам померлого було видано медичне свідоцтво про смерть, яке містило печатки та штампи РФ. Оригінал медичного свідоцтва про смерть знаходився на тимчасово окупованій території, у родичів заявника, та вони вимушені були здати його до органів ДРАЦС окупаційної влади, та взамін отримали свідоцтво про смерть [NUMBER] та довідку про смерть № С-01080 від 06 грудня 2025 року. Йому повідомили, що органи ДРАЦС України не зможуть зареєструвати смерть [PERSON] на підставі копії свідоцтва про смерть, складеного та виданого в установі на тимчасово окупованій території. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для реєстрації його смерті в Державному реєстрі актових записів України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка для подальшого звернення до органів нотаріату України для оформлення спадщини за законом. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі після усунення недоліків на виклонання ухвали суду від 16 грудня 2025 року про залишення заяви без руху. В судове засідання заявник не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим на підставі ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, мовою оригіналу « [PERSON] » народився [INFO] , його батьком є російською мовою « [PERSON] ». До заяві заявником долучено копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] . 21 червня 2024 року заявник [PERSON] був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа. Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] у довідці від 21 червня 2024 року вказано [ADDRESS] , фактичним місцем проживання - [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про смерть № С-01080, складеної 31 жовтня 2025 року так званим Територіальним відділом РАЦС міста Енергодар Управління РАЦС, та копії свідоцтва про смерть виданого 31 жовтня 2024 року так званим Територіальним відділом РАЦС міста Енергодар Управління РАЦС Запорізької області, 25 жовтня 2025 року о 10:05 год. у м. Мелітополь, Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Новоукраїнка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, помер. Вказані документи відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України», є недійсними та не створюють правових наслідків. Частиною першою ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Пунктами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Виходячи із викладеного, суд вважає за можливе застосувати загальні принципи «Намібійські винятки», застосування яких відображалось у рішенні ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини» та в інших рішеннях Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] . Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved