Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 01.04.2025 було укладено кредитний договір (оферти) №01.04.2025-100002306. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 18000 грн., строком на 217 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 03.11.2025. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з надання кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 1620 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1620 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 56760 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18000 грн., по процентам у розмірі 24900 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 1620 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 3240 грн., по неустойці 9000 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за Кредитним договором №01.04.2025-100002306 від 01.04.2025 у розмірі 56760 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника (а.с.7 зворот). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.04.2025 о 17:21 [PERSON] сформовано заявку кредитного договору №01.04.2025-100002306 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника [PERSON] , а також реквізити належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 5168-74хх-хххх-5790 (а.с.15 зворот - 16). Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 01.04.2025 (п.1); сума кредиту - 18000 грн. (п.2); строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання (п.3); дата повернення (виплати) кредиту 03.11.2025 (п.4); процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6). Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.8). Комісія, пов`язана з надання кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 1620 грн. (п.8). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1620 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. (п.9). Неустойка: 270 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.17). Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 547,5% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом (п.18) (а.с.15 зворот-16). 01.04.2025 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №01.04.2025-100002306 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е749 (а.с.16). До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е749; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.14-15, 16 зворот). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як зазначено в ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що 01.04.2025 року між [PERSON] та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.11.2025 №1-1811, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 01.04.2025 17:22:18 на суму 18000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 697873510, призначення платежу: видача за договором кредиту №01.04.2025-100002306 (а.с.22). Отже, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 18000 грн. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №01.04.2025-100002306 від 01.04.2025 заборгованість позичальника [PERSON] за період з 01.04.2025 по 03.11.2025 становить 56760 грн., із яких: 18000 грн. - основний борг; 24900 грн. - проценти; 1620 грн. комісія за надання; 3240 грн. комісія за обслуговування; 9000 грн. неустойка (а.с.21). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 18000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 47760 грн., з яких: 18000 грн. - основний борг; 24900 грн. - проценти; 1620 грн. комісія за надання; 3240 грн. комісія за обслуговування. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 9000 грн. - заборгованості за неустойкою. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 9000 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9000 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2038,30 грн. (47760 грн. х 2422,40 грн. / 56760 грн.).

Outcome: partial