Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

30.07.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, яка нарахована за період з 01.01.2023 по 30.04.2025 включно в сумі з 17 551, 79 грн, із яких: 15 310, 23 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії; 1 747, 77 грн - суми втрат від інфляції, 493, 79 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості. Позов мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2024 у справі № 127/23941/25 відмовлено у видачі судового наказу за заявою КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про стягнення з відповідача вище зазначеної заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії. Роз`яснено стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач на підставі договору дарування №1571, посвідченого 02.03.2018 приватним нотаріусом Лукашенком В. Б., є власником житлового помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною інформацією з Реєстру права власності на нерухоме майно. Вказане помешкання забезпечується послугами з постачання теплової енергії, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до законодавства. Відповідач порушує вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги», належним чином не виконує свої зобов`язання з оплати наданих житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим за період з 01.01.2023 по 30.04.2025 включно утворилася заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 17 551, 79 грн, що підтверджується оборотною відомістю з розрахунком суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] . Позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості та судові витрати покласти на відповідача. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 30.07.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 31.07.2025. Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади від 01.08.2025 вих. № 25231 про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] одержана судом 14.08.2025. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2025 було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасникам справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися на 20.10.2025 об 11-00 та 10.12.2025 о 09-30 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним способом за місцем реєстрації, рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак рекомендовані повідомлення повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 22-23, 29-30). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інші заяви та клопотання до суду також не надходили. В судовому засіданні, призначеному на 09-30 10.12.2025, представник позивача Матвеєва А. О. суду пояснила, що підтримує позовну заяву в повному обсязі з підстав викладених у ній, не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та постановлення заочного рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені зазначені нижче фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах норм ЖК України, ЦК України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 зі змінами. [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 7). Витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду м. Вінниці підтверджується відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за вище зазначеною адресою. Опалювальна площа 29, 7 кв. м (а. с. 4). Як видно із оборотної відомості та розрахунку суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з врахуванням 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, суми втрат від інфляції по особовому рахунку № [NUMBER] , [ADDRESS] , опалювальна площа становить 29, 7 кв. м., кількість зареєстрованих осіб 1. Заборгованість за період з січня 2023 року по квітень 2025 року включно становить 17 551, 79 грн, з яких: 15 310, 23 грн сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 493, 79 грн - сума 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, 1 747, 77 грн сума втрат від інфляційних процесів (а. с. 5). Також судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 17). Судом не встановлено інших осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Договір між сторонами про надання послуг не укладався, проте КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» фактично надавало за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі Типових індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії (а. с. 6). Такі послуги були прийняті відповідачем, від їх отримання відповідач не відмовлявся. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору за умови їх прийняття, не звільняє від обов`язку оплати за надані послуги. Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, вказаним законом передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 1 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 постанова від 07.07.2020). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження вартості надання послуг з теплопостачання та отримання їх відповідачем КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» надало розрахунок заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким позивачем нараховано заборгованість з оплати за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2023 року по квітень 2025 року включно, яка становить 17 551, 79 грн (а.с.5). Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 34 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Отже, згідно із зазначеними нормами закону та договору споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 12.06.2020 в справі № 712/8733/17 (провадження № 61-1838св18). З вище наведеного вбачається, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , споживає послуги, які надаються позивачем, а отже в нього виник обов`язок з їх оплати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості встановлена судом відповідно до письмових доказів, наданих позивачем. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також свого розрахунку наявної заборгованості та компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів, що підтверджують погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028, 00 грн. Оплата судового збору підтверджується платіжними інструкціями №2387 від 05.06.2025 та №3408 від 28.07.2025 (а. с. 10, 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved