Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру набуто батьком, [PERSON] , 14.06.2011 на підставі свідоцтва № Д 83 виданого Управліннями благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради (на зараз Департамент розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради). Він, позивач, є спадкоємцем першої черги, тому звернувся до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Нотаріусом була заведена спадкова справа за № 01/2025. Згідно із заповітом його покійній батько [PERSON] заповів йому 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При перевірці відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, нотаріус виявив запис про арешт нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , об`єкт обтяження квартира за адресою: [ADDRESS] . Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесена державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 18.06.2009 № АА 942399. Під час оформлення документів про право власності на вищевказану квартиру посадовими особами Управліннями благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради не проведено перевірку обтяжень на об`єкт нерухомості. Таким чином, дії державного виконавця є незаконними та такими, що порушують його охоронювані законом інтереси як власника майна. Тому позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 18.06.2009 № АА 942399. Ухвалою суду від 05.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) має зареєстрований Електронний кабінет в ЄСІТС, куди 05.12.2025 судом було направлено копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 05.12.2025, яку користувач отримав 05.12.2025 о 18:15:16. Оскільки відповідач на виконання положень частин п`ятої, сьомої статті 279 ЦПК України, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заперечень суду не направив, ухвала суду є чинною, відзив на позовну заяву відповідачем також не надано, тому суд розглядає позовну заяву за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , якому за життя належала квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва № Д83 про право власності на житло від 14.06.2011, виданого Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради (а.с. 6-копія свідоцтва про смерть, а.с. 9-копія витягу про державну реєстрацію прав, а.с. 10-копія свідоцтва про право власності на житло, а.с. 11-12-копія актового запису про народження). Після померлого батька позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом у вигляді 1/3 частини вказаної квартири (а.с. 7-8- копія заповіту, а.с. 13-довідка про склад спадкоємців). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.11.2025, державною виконавчою службою було накладено арешт на нерухоме майно, що належить позивачу. Підставою для накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , є постанова про арешт майна боржника ( [PERSON] , [INFO] ) та оголошення заборони на його відчуження, АА942399, 18.06.2009, державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Мінчевою В.В. Вказане обтяження зареєстровано 18.06.2009, номер запису про обтяження 8815316 (а.с.14-15). У зв`язку з викладеним, позивачу відмовлено нотаріусом у перереєстрації майна. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22.12.2021 у справі №645/6694/15-ц (провадження №61-18160св19), від 26.01.2022 у справі №127/1541/14-ц (провадження №61-2829св21), від 18.01.2023 у справі №127/1547/14-ц (провадження №61-12997св21), від 09.01.2023 у справі №2-3600/09 (провадження №61-12406св21), від 28.08.2024 у справі №947/36027/21 (провадження № 61-12849св23), наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Судом встановлено, що згідно із відомостями з АСВП від 24.12.2025, виконавчі провадження, за якими [PERSON] був боржником, завершені (а.с. 24-25). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового розгляду в їх сукупності та кожний окремо, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, на яке накладено арешт державним виконавцем в межах виконавчого провадження. Але станом на час розгляду справи судом незавершені виконавчі провадження, за якими [PERSON] є боржником, в АСВП відсутні, невідомо ані номер виконавчого провадження, ані стягувач. Наявність даного арешту порушує право позивача, так як він позбавлений права у повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на нерухоме майно суд не вбачає, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Позивач не вимагає компенсації судових витрат.

Outcome: approved