Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29 листопада 2018 року між АТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено Кредитний договір № СL-150424. 24 жовтня 2023 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 24102023, відповідно до умов якого АТ «КРЕДОБАНК» відступило ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу від 24 жовтня 2023 року, ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 120 168 грн. 05 коп., з яких: 61 576 грн. 13 коп. заборгованість в частині непогашеного кредиту; 58 591 грн. 92 коп. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № СL-150424 в розмірі 120 168 грн. 05 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою від 19 червня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 13 вересня 2024 року позов задоволено. 29 вересня 2025 року відповідачем подано до суду заяву про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року заочне рішення від 13 вересня 2024 року скасовано за нововиявленими обставинами, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 08 грудня 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 22 грудня 2025 року позивачем подано відповідь на відзив. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково в частині стягнення з відповідача заборгованості у частині непогашеного кредиту в розмірі 61 576,12 коп., просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом в розмірі 58 591,92 грн., а також відмовити в частині стягнення з відповідача судових витрат Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 29 листопада 2018 року між АТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено Кредитний договір № СL-150424. 24 жовтня 2023 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 24102023, відповідно до умов якого АТ «КРЕДОБАНК» відступило ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу від 24 жовтня 2023 року, ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 120 168 грн. 05 коп., з яких: 61 576 грн. 13 коп. заборгованість в частині непогашеного кредиту; 58 591 грн. 92 коп. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Позивач у позові зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, зазначений кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. Зокрема, у зазначеному кредитному договорі, сторони погодили суму договору, строк дії договору, процентну ставку за користування позикою. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору з АТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Банк свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права вимоги грошової вимоги АТ «КРЕДОБАНК на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до боржника [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Окрім того, відповідач позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 61 576,13 грн. визнав. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 61 576,13 грн. є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків в розмірі 58 591,92 грн., суд приходить до наступного. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відповідачем надано до суду довідку військової частини форми 5, довідку учасника бойових дій, довідки про обставини травм та інші документи, що підтверджують участь відповідача у бойових діях по захисту Батьківщини. Зокрема з наданих документів вбачається, що Відповідач з 22.10.2022 по теперішній час несе службу у лавах ЗСУ. 22.10.2022 року був мобілізований та по 23.07.2024 року відповідач ніс службу у ВЧ № [NUMBER] , яка перебувала у Донецькій області та брала безпосередню участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій та довідками про безпосередню участь [PERSON] у заходах необхідних для забезпечення Оборони України в бойових діях на Покровському напрямку Донецької області. 21 квітня 2024 року в зоні виконання бойових завдань під час захисту Батьківщини, Відповідач отримав травму під час мінометного обстрілу (вибухова травма, акуботравма та ряд інших захворювань), що підтверджується довідкою про обставини поранення №1/933/1 від 02.05.2024 року. З 30.04.2024 по 22.05.2024 року Відповідач перебував на стаціонарному лікуванні із постконтузійним синдромом внаслідок МВТ, цефалгією, інсомнією та проявами ПТСР (копія виписки з карти стаціонарного хворого №5742/82024) в КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги (ДОР 49115, м. Дніпро). З 22.05.2024 року по 12.06.2024 року Відповідач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 22.05.204 року по 12.06.2024 року у КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» із діагнозом Постокомоційний синдром. 12.06.2024 року ВЛК КП «ДБКЛПД» «ДОР було проведено огляд Відповідача [PERSON] , встановлено причинні наслідковий зв`язок отриманою травми: постскомаційний синдром та пов`язав її із захистом Батьківщини та на підставі ст. 14б, графи ІІ Розкладу Хвороб визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, Навчальних центрах, Закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Після закінчення проходження ВЛК, часткової реабілітації, та неможливості подальшого проходження служби в зоні бойових дій Відповідача наказом №202 від 17.07.2024 року було звільнено із ВЧ [NUMBER] та 19.07.2024 року зараховано наказом №224 на службу до [INFO] (ВОС 100868А старший стрілець). Протягом 2025 року Відповідач через отриману травму продовжує медичну реабілітацію, що підтверджується медичними документами, а саме: випискою пацієнта закладу медичної реабілітації від 15.10.2025 року КНП «Черкаська міська реабілітаційно оздоровча поліклініка «Астра», яка дала висновок від 15.10.2025 року про необхідність періодичної підтримуючої реабілітації та підтвердила захворювання які були діагностовані після отриманої травми. Отже, суд доходить висновку про застосування до даних правовідносин спеціальної норми, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону 2011-XII від 25.08.2024 визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Отже, на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто йому не нараховуються проценти за користування кредитом. Такий висновок суду цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсоткам задоволенню не підлягають. Що стосується інших доводів відповідача, то фактично вони зводяться до тлумачення стороною відповідача здійснення позивачем господарської діяльності з надання фінансових послуг та отримання ліцензії на здійснення такої діяльності. Натомість, в контексті обставин спірних правовідносин, які мають значення для правильного вирішення справи за даним позовом, відповідні доводи відповідача не мають значення, оскільки не впливають на правильність висновків суду. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Як уже зазначалося [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням [INFO] , та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасник бойових дій. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідач є учасником бойових дій і звільнений від сплати судового збору на підставі ст 5 ЗУ "Про судовий збір", сплачений позивачем судовий збір (пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (61576,13 грн. х 100% / 120168,05 грн. х 3028 грн.) становить 1 551,60 грн.) підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: partial