Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 5 січня 2022 року в розмірі 20111,58 гривень. В позовній заяві позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі по тексту АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») вказує про те, що 5 січня 2022 року [PERSON] встановив мобільний додаток Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки Клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів, відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору про надання банківських послуг від 5 січня 2022 року в [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виникла заборгованість у розмірі 20111,58 гривень, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 20111,58 гривень. З вказаних підстав, у позовній заяві позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором від 5 січня 2022 року в розмірі 20111,58 гривень та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності та зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5 зв., 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 5 січня 2022 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 12), яка містить інформацію про те, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів (Моnоbank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, а також тарифами, що розміщені на сайті банку, складають договір про надання банківських послуг (далі - договір), що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Підписавши Анкету-заяву власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку mоnоbank, відповідач [PERSON] просив відкрити поточний рахунок в АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на його ім`я [NUMBER] , встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку, підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними), їх копії відповідають оригіналу та надана інформація є правдивою; погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 4 червня 2025 року (а.с. 18) та довідки про наявність рахунку від 4 червня 2025 року (а.с. 17) вбачається, що [PERSON] в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрито рахунок [NUMBER] картка № [NUMBER] (активна до 09/26). Розмір встановленого кредитного ліміту через мобільний за стосунок за Договором про надання банківських послуг «Моnоbank» від 5 січня 2022 року за карткою № [NUMBER] становить 4000,00 гривень. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи судом встановлено, що 5 січня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом підписання Анкети-заяви, яка разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів (Моnоbank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, а також тарифами, що розміщені на сайті банку, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування вказаним кредитом. Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4 % від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2 % на місяць (а.с. 26). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідачем в порушення умов кредитного договору, не повернутий кредит у строки передбачені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості по договору №б/н від 5 січня 2022 року у відповідача станом на 4 червня 2025 року існує заборгованість у розмірі 20111,58 гривень, з яких: 20111,58 гривень - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 0 гривень - залишок заборгованості за відсотками, 0 гривень - заборгованість за пенею, 0 гривень - заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 9). Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту в сумі 20111,58 гривень. [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 20111,58 гривень. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 3028,00 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень (а.с. 1), оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved