Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 83898,98 грн, а також сплачений судовий збір 2422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.02.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2292а1да транспортного засобу Ford реєстраційний номер [NUMBER] . 20.05.2021 року у м. Харкову на проспекті Ландау відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ford реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу Chevrolet реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача і здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля Ford реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 83898,98 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за відсутністю його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи. Так, не заперечуючи події ДТП, відповідач вказує, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 року провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Питання провини відповідача при розгляді адміністративного матеріалу вирішено не було, як і не була дана оцінка будь-яким обставинам щодо цього. Інших доказів доведеності вини відповідача у ДТП, що стало підставою для настання страхового випадку, як результат страхового відшкодування, позивачем не надано. Відповідальність повинне нести місто в особі технічних служб, які відповідають за діяльність роботи світлофорів. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 25.02.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2292а1да транспортного засобу Ford Fusion реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13 зворотна сторона 20). Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за статтею 124КУпАП було закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зі змісту постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 року, яка набрала законної сили, вбачається, що 20.05.2021 року о 11 годині 30 хвилин в м. Харкові, в районі буд. № 91 по пр-ту. Льва Ландау відбулось ДТП за участю автомобіля Chevrolet Niva, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 18061/21135 від 27.08.2021 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. 13.1 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Ford Fusion для водія автомобіля Chevrolet Niva [PERSON] визначалась шляхом виконання вимог п. 13.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Chevrolet Niva [PERSON] не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнення зіткнення з автомобілем Chevrolet Niva односторонніми діями водія автомобіля Ford Fusion [PERSON] не визначалась, а цілком залежала від дій водія автомобіля Chevrolet Niva [PERSON] по виконанню ним вимог п. 13.1 ПДР України. В діях водія автомобіля Ford Fusion [PERSON] невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходилися б, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. При цьому, суд зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 281755 від 20.05.2021 року складено за наслідками дій [PERSON] , що мали місце 20.05.2021 року (а.с. 12 зворотна сторона -13). Отже, зі змісту вказаної постанови, що у тому числі підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 18061/21135 від 27.08.2021 року, яка була призначена за ініціативою [PERSON] , вбачається, що винуватцем ДТП, що мала місце 20.05.2021 року є [PERSON] . Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ці обставини під час розгляду даної справи доказуванню не підлягають. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 11 зворотна сторона 12). 25.05.2021 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу за фактом ДТП, що мала місце 20.05.2021 року (а.с. 10 зворотна сторона-11). Згідно страхового акта № ARX2796042 від 10.06.2021 року та розрахунку страхового відшкодування сума відшкодування становить 81 098,98 грн (а.с. 33,34) Згідно страхового акта № ARX3108664 від 21.12.2021 року сума відшкодування становить 2800 грн (а.с. 33 зворотна сторона). Згідно інформаційної довідки поліс на транспортний засіб [NUMBER] не знайдено (а.с. 37). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 1 пункту 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] на загальну суму 83898,98 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Щодо невизнання відповідачем позовних вимог, оскільки судом було при закритті провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення не було встановлено вини [PERSON] , то це не може бути підставою для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки його вину в ДТП було підтверджено іншими належними доказами, зокрема висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 18061/21135 від 27.08.2021 року. Така позиція суду узгоджується із правовими висновками КСЦ ВС у справі № 641/2795/16-ц. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні ДТП (Постанова КСЦ ВС від 29.04.2020 року у справі № 686/4557/18). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності, а посилання відповідача про необхідність покладення відповідальності на технічні служби, які регулюють діяльність роботи світлофору, є необгрунтованими та безпідставними. Аналізуючи викладене у сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги, що позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у частині стягнення з [PERSON] збитки у розмірі 83898,98 грн Щодо стягнення завданих збитків також з ТОВ " Міжнародна Страхова Компанія", то це є безпідставним, так як позовні вимоги були заявлені лише до [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial