Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

29 вересня 2025 року представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс», Варшавський Костянтин Антонович, звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 21.10.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (надалі «Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] (надалі «Відповідач», «Позичальник», «Боржник») було укладено Договір кредиту та страхування №Z75.00404.005845241 (надалі Кредитний договір). Копія Кредитного договору, як доказ, надається. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до Розділ 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 12 000,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 9,99% річних. Варто зазначити, що саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Додатково повідомляємо, що 22.11.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (надалі «Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] (надалі «Відповідач», «Позичальник», «Боржник») було укладено Договір кредиту та страхування №Z75.00404.005972281 (надалі Кредитний договір). Копія Кредитного договору, як доказ, надається. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до Розділ 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 49 999,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 9,99% річних. Варто зазначити, що саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надаємо, надалі «Позивач», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23 (копію як доказ надаємо). Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованостями [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №Z75.00404.005845241 від 21.10.2019 р. і №Z75.00404.005972281 від 22.11.2019 р. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z75.00404.005845241 від 21.10.2019 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: 1) Заборгованість за основним боргом, грн - 11 423,69 грн. 2) Заборгованість за відсотками, грн - 3 703,88 грн. 3) Заборгованість за іншими процентними платежами, грн - 13 525,20 грн. 4) ВСЬОГО заборгованість - 28 652,77 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z75.00404.005972281 від 22.11.2019 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: 1) Заборгованість за основним боргом, грн - 48 794,51грн. 2) Заборгованість за відсотками, грн - 15 809,59 грн.3) Заборгованість за іншими процентними платежами, грн - 56 353,83 грн.4) ВСЬОГО заборгованість - 120 957,93 грн. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що Позичальником було порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 149 610,70 грн Справу було зареєстровано 29 вересня 2025 року в автоматизованій системі документообігу (Д-3). Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025 року, було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу проживання, поштові повідомлення від яких повернулися до суду із позначкою про отримання. 24 листопада 2025 року до канцелярії суду надійшов лист на одному аркуші від [PERSON] , на якому було зазначено, що це «Відзив на позовну заяву», однак суд при розгляді цивільної справи не бере вказаний лист до розгляду, через недотримання вимог визначених статтями 175 та 177 ЦПК України, які є обов`язковими для таких процесуальних документів як «Позовна заява» та «Відзив на позовну заяву». За таких підстав суд вважає, що відповідач [PERSON] не подала до суду жодних заперечень щодо позовних вимог. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена в позовній заяві, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z75.00404.005845241. Згідно умов кредитного договору кредит за типом є простим, сума кредиту становила 12000,00 гривень, процентна ставка становила 9,99% річних, строк кредитування 36 місяців. Також судом було досліджено паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 1 до Договору кредиту та страхування № Z75.00404.005845241. Згідно ордеру-розпорядженню № 1 про видачу кредиту, АТ «Ідея Банк» перерахувало грошові кошти в розмірі 12000,00 гривень за договором № Z75.00404.005845241 віл 21.10.2019 року. Також згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z75.00404.005845241 від 21.10.2019 року, станом на 25.07.2023 року загальна заборгованість становить 28652,77 гривень, яка складається з основного боргу 11423,69 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками 3703,88 гривень, заборгованості за нарахованими комісіями 13525,20 гривень. Відповідно до виписки по кредиту № Z75.00404.005845241 віл 21.10.2019 року, [PERSON] здійснила два погашення заборгованості за кредитом на суму 734,00 гривень кожна. Більше платежів не було. 22 листопада 2019 року між Акціонерним товариство «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z75.00404.005972281. Згідно умов кредитного договору кредит за типом є простим, сума кредиту становить -49999,00 гривень, процентна ставка становила 9,99% річних, строк кредитування - 36 місяців. Судом також було досліджено паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 1 до договору кредиту та страхування № Z75.00404.005972281. Згідно ордеру-розпорядженню № 1 про видачу кредиту, АТ «Ідея Банк» здійснило переказ грошових коштів [PERSON] за договором № Z75.00404.005972281 віл 22.11.2019 року у сумі 49999,00 гривень. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z75.00404.005972281 від 22.11.2019 року, заборгованість станом на 25.07.2023 року становить 120957,93 гривні, яка складається з заборгованості за основним боргом 48794,51 гривня, заборгованість за нарахованими відсотками 15809,59 гривень, заборгованість за несплаченою комісією 56353,83 гривень. Судом також було досліджено виписку по кредиту № Z75.00404.005972281 віл 22.11.2019 року, згідно якого [PERSON] після отримання кредиту здійснила погашення кредитної заборгованості лише один раз 23.12.2019 року на суму 3060,00 гривень. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за предметом якого клієнт передає фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених договором. Згідно витягам з реєстру боржників № 2 до договору факторингу від 25.07.2023 року № 01.02-31/03, до ТОВ «Росвен Інвест Україна» відійшли права вимоги до [PERSON] за кредитними договорами, а саме кредитним договором № Z75.00404.005845241 віл 21.10.2019 року за загальною заборгованістю 28652,77 гривень, та за кредитним договором № Z75.00404.005972281 від 22.11.2019 року за загальною заборгованістю 120957,93 року. Відповідно до копії рішення «Свеа Економі Кіпр Лімітед» єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна», було здійснено зміну назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] одержала та використовувала за цільовим призначенням грошові кошти, втім, взяті на себе зобов`язання за договорами не виконувала, у зв`язку з чим, допустила виникнення заборгованості за кредитними договорами, а саме за договором № Z75.00404.005845241 віл 21.10.2019 року загальна заборгованість становить 28652,77 гривень, яка складається з основного боргу 11423,69 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками 3703,88 гривень, заборгованості за нарахованими комісіями 13525,20 гривень; договором № Z75.00404.005972281 від 22.11.2019 року загальна заборгованість становить 120957,93 гривні, яка складається з заборгованості за основним боргом 48794,51 гривня, заборгованість за нарахованими відсотками 15809,59 гривень, заборгованість за несплаченою комісією 56353,83 гривень. Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за цим договором, як і не спростовано доводів позивача щодо проведеного розрахунку заборгованості позивача, зазначеного у позовній заяві. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договорами, та те, що відповідач належним чином не виконав умови договору про надання грошових коштів у позику, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 149610,70 гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved