Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому прохала збільшити розмір аліментів, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням суду від 30.01.2015 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. До 15.04.2016 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 15.04.2016 розірвано шлюб. Донька проживає з нею. Батько дитини наразі перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] . Враховуючи щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпечення належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійного зростання цін на товари та послуги для дітей. Крім того, з часу присудження аліментів рівень життя значно підвищився, розмір аліментів, а визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Також пояснив, що має на утриманні дочку від іншого шлюбу [PERSON] , 2018 р.н., на утримання якої віддає всю заробітну плату оскільки спільно з нею проживає. Для дочки від першого шлюбу достатнім розміром аліментів вважає 500 грн. З січня 2024 року він проходить військову службу в ЗСУ у в/ч [NUMBER] , де регулярно отримує грошове утримання. Також він сплачує позивачу заборгованість з аліментів, яка раніше виникла через відсутність коштів. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 13.11.2025 на 10:00 год. (а.с.15) 13 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 01.12.2025 на 10:30 год. у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача (а.с.19). 01 грудня 2025 року справа в судове засідання не вносилася у зв`язку з повітряною тривогою. Розгляд справи призначено на 22.12.2025 на 11:00 год (а.с.25). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . Мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.5) Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 30.01.2015 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн щомісяця (а.с.7,8). 15 квітня 2016 року рішенням Конотопського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9) Відповідно до довідки В.о.начальника Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ від 28.08.2025, згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень за [PERSON] зареєстроване виконавче провадження у відділі з примусового виконання виконавчого листа №2/577/204/15 виданого 16.05.2016 Конотопським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн, щомісяця, починаючи з 19.01.2015 до досягнення дитиною віку повноліття або зміни обставин (а.с.10). Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] з 18.05.2004 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4) Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 08.01.2025 [PERSON] , [INFO] , з 10.12.2018 зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Сторонами по справі визнається, що з січня 2024 року [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] та має на утриманні іншу дочку [PERSON] , 2018 р.н. V. Норми права. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. VІ. Оцінка суду. Вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що після присудження аліментів за рішенням суду від 30.01.2015, матеріальне становище відповідача суттєво покращилося. Так, з січня 2024 року [PERSON] перебуває на військовій службі, отримує грошове утримання, розмір якого надає можливість сплачувати аліменти за рішенням суду від 30.01.2015 в розмірі, значно більшому ніж визначено рішенням суду. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. При цьому правом вибору способу стягнення аліментів в силу вимог ч.3 ст. 181 СК наділений має той з батьків, разом з яким проживає дитина. При вирішенні цього спору, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У даному випадку донька проживають з матір`ю - позивачкою [PERSON] і саме на її користь стягуються аліменти за рішенням суду від 30.01.2015. Суд також враховує, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, частинами 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини права на утримання. Враховуючи, що матеріальний стан відповідача покращився, виходячи з обов`язку якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, позов підлягає задоволенню. При цьому, враховуючи, перебування на утриманні відповідача дочки, 2018 р.н. від іншого шлюбу, визначений позивачем розмір аліментів як 1/4 заробітку щомісячно відповідає засадам розумності та справедливості. Також суд враховує, що згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відтак, розмір аліментів підлягає зміні з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1211,20 грн. сплаченого судового збору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved