Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договорів №1-12 від 01 грудня 2021 року, №29/11-1 від 29 листопада 2021 року, №10-01/2023 від 10 січня 2023 року до нього перейшло право вимоги до відповідача за договорами №2107345819557 від 14 березня 2021 року, №9794856 від 01 жовтня 2021 року, №2107338506916 від 14 березня 2021 року, №2107456777956 від 15 березня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за зазначеними договорами належним чином не виконує, має заборгованість. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 66\~076,19 грн, а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16\~000,00 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року справа передана до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2025 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 04 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 14 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2107345819557, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1\~100,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65%. Підписавши договір відповідач погодився з його умовами. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику кошти у розмірі 1 100,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Вей Фор Пей». Проте відповідач умови договору з повернення позики та сплати процентів належним чином не виконав. 14 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2107338506916, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1\~500,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65%. Підписавши договір відповідач погодився з його умовами. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику кошти у розмірі 1 500,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Вей Фор Пей». Проте відповідач умови договору з повернення позики та сплати процентів належним чином не виконав. 15 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2107456777956, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1\~000,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту 15 днів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65%. Підписавши договір відповідач погодився з його умовами. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику кошти у розмірі 1 000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Вей Фор Пей». Проте відповідач умови договору з повернення позики та сплати процентів належним чином не виконав. 01\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» та\~Лебедєвим укладено\~Договір №9794856,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач отримав\~кредит у\~розмірі 2\~900,00\~грн строком\~на 60\~днів (термін\~(дата)\~повернення кредиту\~і сплати\~процентів за\~користування кредитом\~ 30\~листопада 2021\~року.\~Позичальник сплачує\~проценти за\~кожний день\~користування кредитом\~у такому\~розмірі:\~з 1\~по 30\~день -\~1,9900%;\~з 31\~по 60\~день -\~2,5000%.\~У договорі\~вказано,\~що позичальник\~підтверджує свою\~повну обізнаність\~та згоду\~з усіма\~умовами цього\~Договору,\~а також\~із діючими\~"Правилами\~надання коштів\~у позику,\~у тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту",\~розміщеними на\~сайті Кредитодавця\~на момент\~укладення цього\~Договору. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Як видно із квитанції №448971039, Товариством, відповідно до умов договору, було перераховано відповідачу кошти у розмірі 2\~900,00 грн на його картку № [NUMBER] . Однак, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав. У строки, передбачені договором, кредит та проценти за його користування не сплатив. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ««Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до відповідача за договорами №2107345819557, №2107338506916, №2107456777956, що підтверджується вказаним договором та витягами з реєстру боржників. 29 листопада 2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до відповідача за договором №9794856, що підтверджується вказаним договором та витягом з реєстру боржників. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до відповідача за договорами №9794856, №2107345819557, №2107338506916, №2107456777956, що підтверджується вказаним договором та витягами з реєстру боржників. Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно з наданими розрахунками заборгованість відповідача становить: - за договором №2107345819557 18\~260,11 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 1 100,00 грн; заборгованість за відсотками 17\~160,11 грн; - за договором №2107338506916 24\~900,15 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 1 500,00 грн; заборгованість за відсотками 23\~400,15 грн; - за договором №2107456777956 16\~056,80 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 1 000,00 грн; заборгованість за відсотками 15\~056,80 грн; - за договором №9794856 6\~859,13 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 2\~900,00 грн; заборгованість за відсотками 3\~906,30 грн; 3% річних 6,43 грн; інфляційні збитки 46,40 грн. Розмір боргу відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договорами кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з абзацом 2 ч.2\~ст.639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1\~ст.611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів з первісними кредиторами, порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цими договорами. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він електронним підписом підписував договори, отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Положеннями\~ст.\~59\~Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2018\~року по\~справі №826/1216/16\~та неодноразово\~наголошено \~у постановах\~Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. \~ \~ \~ \~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 16 000,00 грн., які підтверджуються договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги №1207 від 01 липня 2025 року, витягом з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року на суму 16 000,00 грн. \~ \~ \~\~Встановлено,\~що правова\~допомога позивачу\~фактично була\~надана,\~відповідачем не\~подано клопотання\~про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved