Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У липні 2025 року позивач АТ «Перший український міжнародний банк» в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2001284259201 від 05.04.2019, кредитним договором №1020426899 від 07.02.2022 у загальній сумі 99\~516,31 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 05.04.2019 кредитний договір №2001284259201, за яким позичальнику видано кредит у сумі 40\~271,00 грн; 07.02.2022 кредитний договір №1020426899, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20\~000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: 1) по кредитному договору від 05.04.2019 №2001284259201 70\~875,17 грн, з яких: 40\~270,55 грн заборгованість за кредитом, 30\~604,62 грн заборгованість за процентами, 0,00 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 07.02.2022 №1020426899 28\~641,14 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість за кредитом, 4,66 грн заборгованість за процентами, 8636,48 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 99\~516,31 гривень. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Посилаючись на ст. 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування», постанову Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2024 по справі №486/203/24, позивач зазначає про те, що кредитним договором сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, наполягає на правомірності позовних вимог щодо стягнення з відповідача комісії, що є законним та відповідає чинному законодавству. З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2» від 11.03.2020, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України вважає, що позивачем дотримані строки звернення до суду з позовом. Ухвалою судді від 24.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив. Позовна заява містить зазначення представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 05.04.2019 [PERSON] підписала заяву №2001284259201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (зворот а.с.24). Відповідач при\~підписанні заяви\~підтвердила свою\~згоду на\~те,\~що приймає\~публічну пропозицію,\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~яка розміщена\~на сайті\~банку в\~повному обсязі,\~з урахуванням\~умов надання\~всіх послуг. В заяві №2001284259201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено зокрема розмір кредитного ліміту у сумі 10\~000,00 грн, які відповідач просить встановити на поточний рахунок, та реальна річна процентна ставка, яка складає 47,88%. В цей же день відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с.25). Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001284259201 від 05.04.2019 кредитний ліміт неодноразово збільшувався, 15.06.2023 до максимального розміру 40\~271,00 грн (а.с.36). Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №2001284259201 від 05.04.2019, укладеним між АТ «ПУМБ» та [PERSON] станом на 03.03.2025, згідно з яким заборгованість складає 70\~875,17 грн, з яких: 40\~270,55 грн заборгованість за кредитом; 30\~604,62 грн заборгованість за процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією (зворот а.с.38-а.с.41). З виписок по особовому рахунку з 05.04.2019 по 30.09.2022 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] для обслуговування за кредитним договором №2001284259201 (а.с.43-52). 07.02.2022 відповідач [PERSON] підписала заяву №1020426899 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.20-21). Відповідач при\~підписанні заяви\~підтвердила свою\~згоду на\~те,\~що приймає\~публічну пропозицію\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~яка розміщена\~на сайті\~банку в\~повному обсязі,\~з урахуванням\~умов надання\~всіх послуг. В заяві №1020426899 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначені зокрема сума кредиту - 20\~000,00 грн, строк кредитування 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%. В цей же день, відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с.22). Відповідно до платіжної інструкції №TR.55774831.104850.25528 від 07.02.2022 [PERSON] надані кредитні кошти у сумі 20\~000,0 грн за кредитним договором №1020426899 від 07.02.2022 (зворот а.с.36). В публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01.11.2021) містяться умови кредитування (а.с.27-33). Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №1020426899 від 07.02.2022, укладеним між АТ «ПУМБ» та [PERSON] станом на 03.03.2025, згідно з яким заборгованість складає 28\~641,14 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість за кредитом; 4,66 грн заборгованість за процентами; 8636,48 грн заборгованість за комісією (а.с.37-38). З виписки по особовому рахунку з 07.02.2022 по 07.08.2022 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] за кредитним договором №1020426899 від 07.02.2022 (а.с.42). Як убачається з вимоги №КНО-44.2.2/80 від 03.03.2025 банк звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про виконання зобов`язань за кредитними договорами №2001284259201, №1020426899, та сплату заборгованості у загальній сумі 99\~516,31 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання листа (зворот а.с.33-а.с.34). Відповідно до довідки від 22.07.2025 з Реєстру територіальної громади м. Харкова [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.62). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК\~України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Що стосується посилання позивача на дотримання строків позовної давності при зверненні до суду, суд зауважує, що позовна давність застосовується до вимог лише за клопотанням сторони. Від сторін у цій справі клопотань про застосування позовної давності не надходило, а тому суд не бере до уваги пояснення позивача, в обгрунтування дотримання строків звернення з позовом до суду. Заборгованість за кредитним договором №2001284259201 у сумі 70\~875,17 грн, з яких: 40\~270,55 грн заборгованість за кредитом, 30\~604,62 грн заборгованість за процентами, 0,00 грн заборгованість за комісією, підтверджена достатніми доказами та підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №1020426899 суд зазначає таке. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, процентів, просив у тому числі стягнути заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 8636,48 грн. Згідно з п. 5.1.7 частини 5 «Загальні обов`язки сторін» публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в ред. з 01.11.2021) клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладення відповідачем договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001284259201 від 07.02.2022 вбачається, що у період з 07.06.2022 по 21.12.2023 відповідачу була нарахована комісія на загальну суму 8636,48 грн. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 суд зробив висновок, що: «Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так, в кредитному договорі №2001284259201 від 07.02.2022 не зазначено за які саме послуги з обслуговування кредитної заборгованості встановлена комісія в розмірі 2,22%. Отже, суд не може пересвідчитися чи належать такі послуги до оплатних чи безоплатних послуг, наданих банком, тобто позивачем не доведена правомірність нарахування комісії за обслуговування кредиту. За таких обставин, нарахування комісії за кредитним договором №2001284259201 від 07.02.2022 незаконне та вимога про її стягнення задоволенню не підлягає. При цьому заборгованість за основним боргом та процентами є обґрунтованою та суд задовольняє вимогу про їх стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не спростовано обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягує з відповідача заборгованості за кредитним договором від 05.04.2019 №2001284259201 70\~875,17 грн, з яких: 40\~270,55 грн заборгованість за кредитом, 30\~604,62 грн заборгованість за процентами; за кредитним договором від 07.02.2022 №2001284259201 20\~004,66 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість за кредитом, 4,66 грн заборгованість за процентами; а всього загалом до стягенння підлягає заборгованість у сумі 90\~879,83 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2212,17 грн.

Outcome: partial