Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського 19 лютого 2025 року, надійшла вищезазначена позовна заява В обґрунтування своїх вимог позивач в особі свого представника посилається на те, що вона з [PERSON] з 25.05.2012 року перебували у шлюбі, який рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2017 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як мати дитини, піклується про її виховання та розвиток, забезпечує дитину всім необхідним, Никита повністю знаходиться на утриманні позивача. Крім того, самостійно виявив бажання проживати разом з матір?ю, має тісні соціальні зв?язки друзів у школі та за місцем проживання. Відповідач не займається вихованням сина, не турбується про моральний та фізичний стан, ухиляється від обов?язку утримання сина та має заборгованість по аліментам, яка за період з липня 2017 року по грудень 2024 року складає 82506,53 грн.. Враховуючи викладене, позивач вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, оскільки вона має фінансову та фізичну можливість забезпечити [PERSON] належні умови проживання, займатися його вихованням, піклуватись про стан здоров?я, створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний, фізичний та духовний розвиток її особистості в атмосфері любові та поваги. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 22). Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 19 лютого 2025 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 26 березня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 23). Ухвалою судді від 26 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 24). Ухвалою судді від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 49). 19.11.2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Плетенко К.Ю. подано до суду додаткові пояснення по справі, відповідно до яких заперечувала щодо наданого висновку від 10.07.2025 року № 8вих-20/522, наданого Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, який суперечить інтересам дитини та не відповідає Європейській судовій практиці, Конвенції «Про права дитини» та Закону України «Про охорону дитинства». Вважає, що останнім не враховано, що батько дитини [PERSON] не виходить на зв`язок, не бере участі у вихованні дитини та вирішенні організаційних питань його життя, у зв`язку з чим мати дитини [PERSON] позбавлена можливості з`ясувати в нього думку щодо будь-яких дій стосовно дитини та виконувати певні дії стосовно малолітньої дитини, зокрема, позивач не має можливості змінити місце реєстрації дитини, організувати дитині відпочинок та оздоровлення за межами України. Влітку дитина мала можливість поїхати у літній табір до Болгарії разом з однолітками та під наглядом та супроводженням вихователя. Однак, відсутність дозволу на виїзд дитини за межі України з вихователем саме з боку батька, позбавила дитину такої можливості. При цьому, мати прагне забезпечити дитині навіть у такі важкі часи, в умовах війни, спокійний відпочинок і дозвілля, щоб дитина відволіклась від постійних тривог. Крім того, відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Дитина фактично проживає з матір`ю, яка забезпечує йому повний і гармонійний розвиток та рівень життя, необхідний для такого розвитку; дитина відвідує навчальний заклад, має відповідні соціальні контакти, а мати має дохід та здатна забезпечити дитину усім необхідним, має житло, в якому створила умови для гармонійного розвитку, проживання, навчання і виховання дитини, при цьому батько дитини, відповідач [PERSON] не турбується ані про моральний стан сина, ані про фізичний, ані про матеріальне забезпечення, не бере участі у вирішенні будь-яких організаційних питань його життя (а.с.99-100). Представник позивача [PERSON] - адвокат Плетенко К.Ю., 23.12.2025 року через електронну пошту суду подала заяви про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 109). Відповідач [PERSON] в судове засідання повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.29,40,53,62,72,80,86). Крім того, [PERSON] викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України. Оголошення про його виклик в судові засідання на 15.04.2025 року опубліковане 26.03.2025 року; 22.05.2025 року опубліковане 17.04.2025 року; на 12.06.2025 року опубліковане 26.05.2025 року; на 16.07.2025 року опубліковане 12.06.2025 року; на 07.08.2025 року опубліковане 16.07.2025 року; на 04.09.2025 року опубліковане 07.08.2025 року; на 02.10.2025 року опубліковане 08.09.2025 року; на 30.10.2025 року опубліковане 02.10.2025 року; на 26.11.2025 року опубліковане 03.11.2025 року; на 23.12.2025 року опубліковане 01.12.2025 року. З опублікуванням такого оголошення [PERSON] вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 26,35,47,57,68,75,84,90,97,105). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, дійшов висновку, що за таких обставин, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зважаючи на те, що від нього клопотань про перенесення розгляду справи, відзив на позовну заяву також не надісланий, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] .. Представник третьої особи Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю з урахуванням висновку від 10.07.2025 року № 8вих-20/522 та найкращих інтересів дитини. Також на адресу суду надали висновок щодо недоцільності визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.63-64,108). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. З`ясовано, що позивач та [PERSON] з 25 травня 2012 року перебували у шлюбу, який був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06.11.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 942 (а.с. 12). Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі № 208/4143/17 (провадження № 2/208/1681/17), за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 18.12.2017 року, вирішено розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] .. Після розірвання шлюбу змінено прізвище позивача на « [PERSON] » (а.с.10). Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не займається вихованням сина, не турбується про моральний та фізичний стан, ухиляється від обов`язку утримання сина. Крім того, за виконавчим провадження № 56519759, державним виконавцем Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мельничук Г.В. надано розрахунок заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 20.01.2025 року складає 82506,53 грн. (а.с.13-14). З`ясовано, прізвище позивача [PERSON] змінено на підставі свідоцтва про шлюб, який був зареєстрований 15.01.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). На даний час малолітній [PERSON] мешкає з мамою [PERSON] та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» № 001331340 про склад сім`ї від 14.02.2025 року (а.с. 15). Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області наданий висновок вих. № 8 вих-20/522 від 10.07.2025 року про недоцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , беручи до уваги, що спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній, як і відсутні будь-які заперечення та перешкоди з боку матері щодо цього питання, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області вважає за недоцільне визначати місце проживання малолітнього [PERSON] (а.с. 63-64). Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 153 СК України передбачено, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини (яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 18 Конвенції про права дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органом опіки та піклування виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області надано висновок щодо недоцільності визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, у зв`язку з відсутністю спору між батьками з даного питання. Однак, суд звертає увагу, що відсутність спору характеризується тим, що між сторонами не залишається неврегульованих питань, а тому задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним та таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, які вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок спілкуватися з дитиною, піклуватися про її здоров`я, стан її розвитку. Тобто батьківські права відповідача, як батька, не будуть порушені та він не буде позбавлений можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дитини у повному обсязі. Разом з цим, суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливає на взаємовідносини сина з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. З огляду на вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, беручи до уваги ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків,

Outcome: approved