Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення заборгованості, пояснивши, що 18.01.2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Цього ж дня відповідач власноручно підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту до 50000,00 грн; тип кредитної карти картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 42,0%; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту 60,00%. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] . Згодом відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти, відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно грошові кошти позивачу для погашення заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.08.2025 року має заборгованість 62409,58 грн, яка складається з наступного: 50169,46 грн заборгованість за тілом кредиту, 12240,12 грн заборгованість за простроченими відсотками. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.01.2021 року у розмірі 62409,58 гривень та судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 14.10.2025 року судове засідання було відкладено та повідомлено відповідача через оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України». В судове засідання позивач не з`явився, його представник надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 16.10.2025 року поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В подальшому повідомлявся, шляхом розміщення 10.11.2025 року оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме. Відзив від відповідача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом з`ясовано, що предметом спору в цьому провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що 18.01.2021 року між [PERSON] і АТ КБ "Приватбанк" укладено договір у виді заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якого АТ КБ "Приватбанк" відкрили відповідачу картковий рахунок і випустили платіжну картку з встановленим кредитним лімітом до 50 000 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42% річних, а також здійснювали обслуговування карткового рахунку, а [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення заборгованості. Вищевказана заява була підписана [PERSON] власноручно (а.с. 62-75). Виписка за договором № б/н за період 18.01.2021 року - 19.08.2025 року, укладеним між АТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] , свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с. 46-59). Довідки АТ КБ "Приватбанк" свідчать, що [PERSON] 18.01.2021 року видано платіжну карту, тип картки ''Універсальна'', з терміном дії 08/24, змінювався кредитний ліміт (а.с. 60, 62). Розрахунок заборгованості проведений АТ КБ "Приватбанк" станом на 18.08.2025 року свідчить, що загальна сума заборгованості 62409,58 грн, яка складається із заборгованості: за кредитом 50169,46 грн, за відсотками 12240,12 грн (а.с. 36-45). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотиви суду. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд, з урахуванням вищевикладеного вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.01.2021 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк», яка становить 62409,58 грн. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved