Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2022 року по справі № 621/747/22 від 26.09.2022 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що 26.09.2022 року Зміївським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2022 року і до досягнення дочкою повноліття. На даний час його сімейні обставини суттєво змінилися. 15.10.2022 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . В період шлюбу, [INFO] у нього народилася дочка [PERSON] , якій на даний час виповнилося лише 2 роки. Дружина позивача не працює, постійного доходу не має, оскільки знаходиться вдома по догляду за дитиною, і яку він зобов`язаний також утримувати разом з дитиною. Окрім витрат на двох малолітніх дітей та непрацездатної дружини, він несе витрати зі сплати комунальних послуг за місцем його проживання в м. Дружківка, Донецької області. Вважає, що в разі зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] з 1/4 частки на 1/6 частку його заробітку (доходу), інтереси старшої дитини не постраждають, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов та зменшити розмір частки, що стягується з нього на утримання доньки [PERSON] на користь відповідача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи. 06.11.2025 року відповідачкою [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що дочка [PERSON] є хворобливою дитиною і постійно хворіє, перенесла операцію та перебувала на лікуванні. За результатами огляду дитини лікарем неврологом виявлено мінімальну мозкову дисфункцію, а 31.10.2025 року рекомендовано постійно приймати лікарські препарати. Лікування та догляд за дитиною потребує постійного витрачання коштів на лікарські консультації, медичне обстеження, ліки та вітаміни, а також спеціальні заняття відповідно до призначення. Відповідач вважає розмір аліментів, який стягується з позивача в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) достатнім, гарантованим відповідно до закону, аліменти витрачаються виключно на утримання і потреби дочки, тому підстави для задоволення позову відсутні. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала письмову заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, судом встановлено, що: 26.09.2022 року на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/747/22 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2022 року і до досягнення дочкою повноліття (а. с. 8 - 10). 15.10.2022 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 15.10.2022 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро (а. с. 11). [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 07.04.2023 року, виданого Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 30 від 07.04.2023. Батьками дитини зазначені позивач [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Згідно довідки АТ "Укрпошта" б/н від 16.06.2025 року, позивач [PERSON] постійно працює з 30.05.2025 року водієм автотранспортних в м. Краматорськ, Донецької області (а. с. 13). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.06.2025 року, [PERSON] , перебуває на обліку УСЗН Дніпровської РДА та отримує дохід у вигляді соціальних виплат з березня 2024 року в розмірі 860,00 гривень (а. с. 14). З довідки АТ "Укрпошта" щодо заробітку (доходу) [PERSON] за червень 2025 року вбачається, що позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 18324,26 гривень. Утримано 11947,28 гривень, з яких: 3298,37 гривень - податок з доходів фізичних осіб; 916,21 гривень - військовий збір; 3527,42 гривень - аліменти; 4205,28 гривень - виплата за першу половину місяця. До виплати - 6376,98 гривень (а. с. 17). Як зазначає в позовній заяві [PERSON] , він проживає в будинку дружини за адресою: [ADDRESS] , несе витрати на оплату комунальних послуг, утримання сім`ї. На підтвердження вищезазначених обставин позивачем надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та копії платіжних інструкції на оплату комунальних послуг (а. с. 19 - 34). Зазначені вище обставини, відповідачкою [PERSON] у відзиві на позовну заяву не оспорюються. З наданих відповідачкою [PERSON] доказів вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , в період з 03.03.2025 по 06.03.2025 (3 дні) знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» з діагнозом гіпертрофія аденоїдів, з 09.03.2025 по 12.03.2025 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» з діагнозомдисфункція кишківника (а.с.60-61) Згідно Довідки № 246 від 20.10.2025 року [PERSON] , 25.04.2020 року перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду (а.с.65) З 27.10.2025 року (після звернення до суду позивача з цим позовом) по 25.04.2026 року відповідач [PERSON] знаходиться у відпустці без збереження по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку за медичним висновком 221, довідка від 20.10.2025 № 246, видана КНП "Зміївська ЦРЛ" (а. с. 66). Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Тобто, розмір аліментів, раніше визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, і, навпаки, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такою ж є позиція Верховного Суду України, який у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зробив висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як встановлено судом, з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2022 року по справі № 621/747/22 від 26.09.2022 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2022 року і до досягнення дочкою повноліття. На даний час сімейний стан позивача суттєво змінився, [INFO] народилася друга дитина, і у позивача з`явилися зобов`язання по утриманню двох неповнолітніх дітей та дружини, яка здійснює догляд за дітьми, що безумовно погіршило матеріальний стан платника аліментів. Суд зазначає, що кожна дитина має рівні права на утримання від свого батька, і з метою дотримання справедливого балансу їх інтересів суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими. Заперечення відповідача проти позовних вимог в зв`язку з необхідністю витрат на лікування доньки на висновки суду не впливають, оскільки, по-перше: до матеріалів справи не надано доказів щодо систематичності витрат і потреби дитини в постійному лікуванні (оскільки домашній догляд за дитиною не є тотожним постійному лікуванню, а по-друге: відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, відповідач, в разі наявності обґрунтованих підстав, не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою до [PERSON] про участь батька у додаткових витратах на дитину. Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111 /04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). За таких обставин, враховуючи баланс інтересів сторін у справі, а також право неповнолітніх дітей позивача на належне утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зменшення частки від заробітку (доходу) позивача, що підлягає стягненню на утримання старшої дитини з 1/4 на 1/5 частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим,

Outcome: partial