Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.08.2025 року перебуває у зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з відповідачем шлюбі. Під час подружнього життя народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося на даний час проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, письмовою заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмовою заявою позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутності. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) шлюбі з 15.08.2020 року, актовий запис №406. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2015 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши позовну заяву та письмові докази, вважає, що між сторонами не склались подружні відносини, сім`я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує щодо його розірвання, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя та приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2025 року і до повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати за позовну вимогу про стягнення аліментів, судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу залишити за позивачем згідно її заяви. На підставі ст. 180- 183 , 184 СК України ,

Outcome: approved