Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 16 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №16.08.2024-100001453, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 16 серпня 2024 року та заявки №16.08.2024-100001453 від 16 серпня 2024 року. Згідно з умовами укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн строком на 140 днів (дата повернення кредиту 02 січня 2025 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % за один день користування кредитом за ставкою «Економ», яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Також договором встановлена ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.87 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який видається кредит, окрім первинного періоду «Економ». Кредит надано шляхом електронного переказу за реквізитами, вказаними позичальником у заявці на видачу кредиту. Позивач свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, 16 серпня 2024 року здійснив електронний переказ коштів відповідачу у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач свої зобов?язання за вказаним договором не виконала, кредитні кошти та проценти не сплатила. Разом з цим позивач сплатив суму комісії, пов?язаної з видачею кредиту в повному обсязі, що додатково підтверджує волю відповідача на вчинення правочину. Станом на 02 січня 2025 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 39831,78 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15000,00 грн та процентів у розмірі 16800,00 грн. Вказаний розмір заборгованостіта судові витрати в розмірі 2422,40 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 13 червня 2025 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 01 липня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. 04 липня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження направлено відповідачеві повторно за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 22 липня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно до положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с. 20). 16 серпня 2024 року відповідач заповнила анкету позичальника, заявку про надання кредиту, прийняла пропозицію (оферту) на укладення кредитного договору №16.08.2024-100001453, з якою попередньо ознайомилася та умови якої прийняла шляхом підтвердження кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» надало суду відомості щодо ідентифікації клієнта через електронну систему з хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), заявку та відповідь позичальника про прийняття пропозиції відповідач підписала електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора Е562, відправленого на фінансовий номер позичальника, та проставленням електронного підпису. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Згідно з Заявкою кредитного договору №16.08.2024-100001453 від 16 серпня 2024 року відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід?ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 16 серпня 2024 року №16.08.2024-100001453, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Відповідач у п. 14 Заявки погодилася з тим, що способом її ідентифікації та верифікації є отримання позивачем ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ та надала позивачу реквізити свого електронного платіжного засобу для надання їй коштів за договором 5366-39ХХ-ХХХХ-1186. Відповідно до пунктів 6.5 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник зобов?язалася забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати фінансовий номер телефону, та/або платіжний засіб та/або поточний рахунок, зазначений у даному договорі. Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного володіння, технічного перехоплення інформації, тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної SIM-карти) та/або платіжного засобу. Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання фінансового номеру телефону та/або платіжного засобу несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності. Згідно з умовами кредитного договору від 16 серпня 2024 року №16.08.2024-100001453 (пропозиції про укладення кредитного договору, заявки та підтвердження кредитного договору, таблиці обчислення загальної вартості кредиту) ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір в електронній формі відповідно до Закону «Про електронну комерцію» на таких умовах: сума кредиту 15000,00 грн; строк кредитування 140 дні з дня надання кредиту; первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів; ставка «Економ» встановлена у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду; ставка «Стандарт» встановлена у розмірі 0.87% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду; проценти сплачуються останній день первинного, чергового періоду, кількість платежів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти; сума кредиту сплачується одним платежем в останній день строку кредитування. Вказані обставини підтверджуються пропозицією про укладення кредитного договору (оферти), заявки, підтвердження кредитного договору (а.с. 8-13, 11 зв.,12 зв.). Сума позики у розмірі 15000,00 грн була перерахована відповідачу на її платіжну картку, указану нею у вищевказаній Заявці. Вказана обставина підтверджується даними, згідно з якими 16 серпня 2024 року о 14 годині 46 хвилин ТОВ «Споживчий центр» виконано платіж за договором №16.08.2024-100001453 та перераховано на картку отримувача № 5366391105571186, номер транзакції в системі iPay.ua 482635193, призначення платежу : Видача за договором кредиту №16.08.2024 100001453 (а.с. 18). Згідно з даними довідки-розрахунку про стан заборгованості та картки субконто, наданих позивачем, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №16.08.2024-100001453 від 16 серпня 2024 року, становить 39831,78 грн, з яких 15000,00 грн сума боргу, 16800,00 грн сума несплачених процентів, розрахованих станом на 02 січня 2025 року за 140 днів користування кредитом (а.с. 19, 36-41). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання кредитних коштів здійснила послідовні дії для укладення договору та уклала такий договір з кредитною установою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора. Ідентифікацію та верифікацію відповідача за її згодою здійснено через Систему BankID НБУ державної системи віддаленої ідентифікації, яка забезпечує передачу персональних даних користувачів банку, в якому відкрито рахунок, до суб?єкта, який надає користувачу послугу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, підписавши кредитний договір електронним підписом, відповідач підтвердилаприйняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомленакредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, на підставі укладеного електронного договору, який вважається укладеними у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов?язки, які походять із кредитного договору. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, а також строк кредитування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами, були викладені у підписаному відповідачем кредитному договорі від 16 серпня 2024 року №16.08.2024-100001453 (пропозиції про укладення кредитного договору, заявки та підтвердження кредитного договору, таблиці обчислення загальної вартості кредиту). У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, кошти на погашення процентів за користування кредитом у встановлені договором періоди не надавала, суму кредиту по закінченню строку кредитування не внесла. Суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту здійснено позивачем у відповідності до умов кредитного договору та діючого законодавства, з урахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів. Відповідач обізнана про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надала. Факт наявності заборгованості та правильність її розрахунків відповідач не спростувала. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором від 16 серпня 2024 року №16.08.2024-100001453 у розмірі 39831,78 грн. Відомостей про погашення заборгованості матеріали справи не містять, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 39831,78 грн, що визначений у розрахунках заборгованості, є обґрунтованими. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обовязок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за процентами, підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved