Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

03.07.2024 засобами поштового зв`язку [PERSON] направила позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрезеніус медікал кер Україна» про визнання незаконним та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення до Дарницького районного суду м. Києва. 08.07.2024 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява та була зареєстрована за Вх. № 48366/24. Позовну заяву позивачка обґрунтовала таким. «Я, [PERSON] знахожусь в трудових правовідносинах з ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна». Остання посада відповідно запису в трудовій книжці - менеджер з фармацевтичної системи якості. Згідно Наказу № 36 від 02.05.2024р. за підписом Т.в.о. директора ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» І. Паливоди мені була оголошена догана за те, що я - [PERSON] власноруч пропускала свого чоловіка з 02.02.2024р. по 18.04.2024р., який не є співробітником компанії, на територію складських приміщень Відповідача у дні, коли я була присутня на складі, в період дії наказу № 11 від 02.02.2024р. про заборону доступу сторонніх осіб до складських приміщень компанії Згідно Наказу № 38 від 08.05.2024р. за підписом Т.в.о. директора ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» І. Паливоди мені була оголошена догана за свідоме порушення вимог «Повідомлення про конфіденційність», Договору про нерозголошення конфіденційпої інформації та Кодексу Етики та Ділової Поведінки ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна». Пояснювальною запискою до Наказу № 38 (копія додається) я вказала, що я не порушувала вимог «Повідомлення про конфіденційність», Договору про нерозголошення конфіденційної інформації та Кодексу Етики та Ділової Поведінки ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна», як вказано Відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст, 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 142 КЗпП України Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Згідно ст. 147 КЗпП За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Таким чином, порушення трудової дисципліни зі сторони Позивача [PERSON] були відсутні. Відповідач ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» не надали доказів і не вказали підстави порушення дисципліни в вищевказаних Наказах, якими мені винесені догани. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Враховуючи необхідність отримання доповідних записок працівників ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна», та Актів розслідування, які вказані в вищеозначених Наказах, моїм представником - адвокатом Горватом В. А. було направлено адвокатський запит ( вих. № 1 - 31/05/24 від 31.05.2024р.) про витребування від Відповідача для надання до суду копій слідуючих документів: доповідних записок працівників ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» та Актів розслідування, які встали підставами винесення Наказу № 36 від 02.05.2024р. та Наказу № 38 від 08.05.2024р., які не було отримано. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17 «при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності» Як далі зазначає Верховний Суд у вказаній постанові наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків Таким чином, Наказ № 36 від 02.05.2024р. та Наказ № 38 від 08.05.2024р. не відповідають вимогам трудового законодавства, склад дисциплінарного правопорушення не доведено, а тому він є незаконним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню в повному обсязі.» Просить суд: Визнати незаконними та скасувати Наказ № 36 від 02.05.2024 та Наказ № 38 від 08.05.2024 про оголошення догани Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрезеніус Медикал Кер Україна» [PERSON] . Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Ухвалою від 22.07.2024 суд залишив позов без руху, з огляду на те, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Позивач звернулась із позовом, в якому заявила інші вимоги, ніж передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а саме - просила суд визнати незаконними та скасувати 2 накази - наказ № 36 від 02.05.2024 та наказ № 38 від 08.05.2024 про оголошення догани, підстави для звільнення від сплати судового збору у цій справі відсутні. Суд роз`яснив позивачці, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачці, оскільки вона звернулась до суду з позовною заявою, в якій об`єднано дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу № 36 від 02.05.2024 та визнання незаконним та скасування наказу № 38 від 08.05.2024), необхідно було сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру у загальному розмірі 2 422,40 грн (1 211,20 грн + 1 211,20 грн) та надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та його копію відповідно для всіх учасників справи. Суд надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали Згідно зі зворотнім поштовим повідомленням, поштове відправлення з вкладенням - ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху - повернулося до суду 15.10.2024 з причини «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно чинних процесуальних норм є належним повідомленням сторони. Отже, згідно з трекінгом поштових відправлень, що міститься у справі, ухвала вважається доставленою позивачці 09.10.2024, строк на усунення недоліків почав спливати з 10.10.2024 і сплинув 14.10.2024. Станом на 21.10.2024 позивачка недоліки, визначені судом в ухвалі від 22.07.2024, не усунула. Ухвалою від 21.10.2024 повернув позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрезеніус медікал кер Україна» про визнання незаконним та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення позивачці. Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2024 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 24.12.2024 до Дарницького районного суду м. Києва повернулась справа № 753/13189/24 після закінчення апеляційного провадження. Відповідно до протокола передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.01.2025 визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Ухвалою від 24.01.2025 суд залишив позов без руху, з огляду на те, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Позивач звернулась із позовом, в якому заявила інші вимоги, ніж передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а саме - просить суд визнати незаконними та скасувати 2 накази - наказ № 36 від 02.05.2024 та наказ № 38 від 08.05.2024 про оголошення догани, підстави для звільнення від сплати судового збору у цій справі відсутні. Суд надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали. Суд роз`яснив позивачу, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачці, оскільки позивач звернулась до суду у 2024 році з позовною заявою, в якій об`єднано дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу № 36 від 02.05.2024 та визнання незаконним та скасування наказу № 38 від 08.05.2024), їй необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру у загальному розмірі 2 422,40 грн (1 211,20 грн + 1 211,20 грн) та надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та його копію відповідно для всіх учасників справи. Представник позивачки - адвокат Горват В.А. має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд». Згідно з довідкою про доставку електронного документа, що міститься у матеріалах справи, ухвалу суду від 24.01.2025 про залишення позовної заяви без руху доставлено одержувачу [PERSON] (представнику позивачки) в його електронний кабінет 25.01.2025 о 01.00 год. Отже, ухвала вважається доставленою позивачу 25.01.2025. Оскільки 25.01.2025 є вихідним днем, строк на усунення недоліків почав спливати з 27.01.2025 і сплинув 31.01.2025. Станом на 04.02.2025 позивач недоліки, визначені судом в ухвалі від 24.01.2025, не усунув. Ухвалою від 04.02.2025 суд повернув позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрезеніус медікал кер Україна» про визнання незаконним та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення позивачу. Постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2025 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04.02.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 10.06.2024 до Дарницького районного суду м. Києва повернулась справа № 753/13189/24 після закінчення апеляційного провадження. Відповідно до протокола передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2025 визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Ухвалою від 13.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 01.07.2025 представник відповідача адвокат Чуба В.Д. подав відзив на позовну заяву, у якій відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі з таких підстав. Позов мотивовано відсутністю фактів порушення трудової дисципліни, недоведеністю складу проступків та невідповідністю Оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства. Відповідач з доводами Позивача не погоджується та вважає, що Оскаржувані накази відповідають вимогам трудового законодавства, а отже підстави для їх скасування відсутні з огляду на наступне. Приймаючи Оскаржувані Відповідач вчинив наступні дії: - для виявлення фактів порушення трудової дисципліни Товариство ініціювало та провело службові розслідування (наказ № 35 від 30.04.2024 та наказ № 37 від 07.05.2024, копії яких долучаються у Додатку 2); - у ході службових розслідувань були зібрані доповідні записки працівників Товариства, де викладені факти, що свідчать про порушення [PERSON] трудової дисципліни (копії - у Додатку 3); - Товариство звернулося до [PERSON] з проханням надати її письмові пояснення щодо виявлених фактів потенційних дисциплінарних правопорушень; - Товариство у складі попередньо призначених комісій склало акти службових розслідувань, де було детально описано обставини вчинення дисциплінарних правопорушень, докази, які це підтверджують та вказано внутрішні нормативні документи, з вимогами яких [PERSON] була обізнана (про що свідчить її особистий підпис на документах) та які свідомо порушила: за першим «епізодом» (Наказ № 36) - встановлено порушення Наказу № 11 «Про заборону доступу сторонніх осіб на територію складських приміщень компанії ТОВ «ФРЕЗЕНІУС МЕДИКАЛ КЕР Україна» - попри встановлену заборону Позивач систематично пропускала на склади Відповідача свого чоловіка, що було зафіксовано відповідальними за виконання наказу співробітниками, у пояснювальній записці [PERSON] цей факт не заперечувала; за другим «епізодом» (Наказ № 38) - встановлено порушення Повідомлення про конфіденційність, Кодексу Етики та Ділової Поведінки ТОВ «ФРЕЗЕНІУС МЕДИКАЛ КЕР УКРАЇНА» (розділ 5) та Договору про нерозголошення конфіденційної інформації (розділ 2) - під час конфіденційного дзвінка в онлайн режимі разом з [PERSON] був присутній її чоловік, якому стала відома уся конфіденційна інформація, яка обговорювалася на інтерв?ю, у пояснювальній записці [PERSON] визнала факт розголошення конфіденційної інформації. Копії вищезазначених документів, наявних у Товариства, та акти службових розслідувань долучаються у Додатках 5-8. за результатами службових розслідувань у строк, встановлений ст. 148 КЗпП України (1 місяць з дня виявлення правопорушень) Товариство прийняло накази про винесення доган: - за першим «епізодом» (Наказ № 36 від 02.05.2024) проступок був триваючим - [PERSON] порушувала вимоги Наказу № 11 з 02.02.2024 по 18.04.2024, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Отже місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення обчислювався з 18.04.2024 року; - за другим «епізодом» (Наказ № 38 від 08.05.2024) проступок вчинено 17.04.2024. в Оскаржуваних наказах Товариство визначило підстави застосування дисциплінарного стягнення, зокрема зазначило внутрішні нормативні акти, які порушила Позивач і перелік доказів, якими це підтверджується; з Оскаржуваними наказами [PERSON] було ознайомлено під підпис (копії наказів долучені до позовної заяви та наявні у матеріалах справи). Щодо автоматичного зняття дисциплінарних стягнень Станом на дату відкриття провадження у справі, дисциплінарні стягнення, накладені на [PERSON] . Оскаржуваними наказами, вважаються знятими в силу прямої дії ч. 1 ст. 151 КЗпП України (втрата юридичної сили за давністю), оскільки упродовж одного року з моменту їх застосування нові стягнення до працівника не застосовувалися. Дисциплінарні стягнення втратили чинність автоматично, без необхідності видання додаткового розпорядчого документа, і на момент розгляду цієї справи не породжують для Позивача жодних юридичних наслідків. Відповідно до сформованої позиції Верховного Суду (наприклад, постанова Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22), відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» не застосовувало і не застосовує жодних обмежень чи негативних наслідків щодо Позивача, які б випливали з фактів раніше накладених стягнень. Навпаки, навіть у період дії дисциплінарних стягнень, [PERSON] : 1) було призначено річний бонус з 01.01.2025 (лист від 07.04.2025); 2) щомісячно нараховувалися премії відповідно до наказів про заохочення працівників). [PERSON] було також проінформовано офіційним листом-повідомленням про автоматичне зняття дисциплінарних стягнень відповідно до законодавства Вказане свідчить про відсутність будь-якого негативного впливу стягнень на трудові права Позивача, а отже скасування Оскаржуваних наказів у судовому порядку не призведе до поновлення її прав і не є ефективним способом захисту Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 наголосила: «спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію». Враховуючи дотримання Відповідачем вимог статей 147-149 КЗпП України при накладенні дисциплінарних стягнень, втрату їхньої юридичної сили відповідно до ч. 1 ст. 151 КЗпП України, відсутність будь-яких негативних наслідків для трудових прав Позивача, а також відсутність предмета спору у зв`язку з припиненням дії Оскаржуваних наказів, позов є необґрунтованим, а заявлені вимоги - такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідач зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції складає 15 000 гривень. Позивачка правом на подання відповіді на відзив не скористалась. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У позовній заяві [PERSON] оскаржує: Наказ № 36 від 02.05.2024 «Про винесення догани про порушення вимог Наказу № 11 про заборону доступу сторонніх осіб до складських приміщень»; та Наказ № 38 від 08.05.2024 «Про винесення догани про розголошення конфіденційної інформації». Позов мотивовано відсутністю фактів порушення трудової дисципліни, недоведеністю складу проступків та невідповідністю оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства. Доводи позивачки про те, що оскаржувані накази не відповідають вимогам трудового законодавства, а отже наявні підстави для їх скасування, спростовані письмовими доказами, дослідженими судом (а.с. 132 - 139), а саме: - наказом № 11 від 02.02.2024 «Про заборону доступу сторонніх осіб до складських приміщень», згідно з яким з дати його підписання співробітникам складу, до числа яких належить позивачка, було заборонено необґрунтовану присутність, а також безперешкодний доступ сторонніх осіб, які не є працівниками Компанії, до усіх складських приміщень Компанії; - з яким позивачка була ознайомлена під підпис - доповідною запискою завідуючого аптечним складом [PERSON] від 30.09.2024 про те, що ігноруючи вимоги наказу № 11 від 02.02.2024 «Про заборону доступу сторонніх осіб до складських приміщень» Позивачка систематично пропускала на склади Відповідача свого чоловіка - до 18.04.2024 включно - доповідною запискою інженера з охорони праці [PERSON] від 01.05.2024 про те, що у період з повномасштабного вторгнення до 18.04.2024 включно Позивачка була присутня на своєму робочому місці на складі Відповідача зі своїм чоловіком, який не є працівником Компанії - наказом № 35 від 30.04.2024 «Про проведення службового розслідування», згідно з яким Відповідачем створено комісію для проведення службового розслідування - наказом № 37 від 07.05.2024 «Про проведення службового розслідування», згідно з яким Відповідачем створено комісію для проведення службового розслідування - Договором про нерозголошення конфіденційної інформації, з яким позивачка була ознайомлена під підпис - Актами службових розслідувань від 02.05.2025 та від 08.05.2025. Отже, оцінивши досліджені докази, Суд дійшов висновку, що приймаючи Оскаржувані накази, Відповідач керувався правилами і порядком застосування дисциплінарного стягнення, передбаченими статтями 147-149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), зокрема вчинив наступні дії: - для виявлення фактів порушення трудової дисципліни Товариство ініціювало та провело службові розслідування (наказ № 35 від 30.04.2024 та наказ № 37 від 07.05.2024, копії яких долучаються у Додатку 2); - у ході службових розслідувань були зібрані доповідні записки працівників Товариства, де викладені факти, що свідчать про порушення [PERSON] трудової дисципліни (копії - у Додатку 3); - Товариство звернулося до [PERSON] з проханням надати її письмові пояснення щодо виявлених фактів потенційних дисциплінарних правопорушень; - Товариство у складі попередньо призначених комісій склало акти службових розслідувань, де було детально описано обставини вчинення дисциплінарних правопорушень, докази, які це підтверджують та вказано внутрішні нормативні документи, з вимогами яких [PERSON] була обізнана (про що свідчить її особистий підпис на документах) та які свідомо порушила: за першим «епізодом» (Наказ № 36) - встановлено порушення Наказу № 11 «Про заборону доступу сторонніх осіб на територію складських приміщень компанії ТОВ «ФРЕЗЕНІУС МЕДИКАЛ КЕР Україна» - попри встановлену заборону Позивач систематично пропускала на склади Відповідача свого чоловіка, що було зафіксовано відповідальними за виконання наказу співробітниками, у пояснювальній записці [PERSON] цей факт не заперечувала; за другим «епізодом» (Наказ № 38) - встановлено порушення Повідомлення про конфіденційність, Кодексу Етики та Ділової Поведінки ТОВ «ФРЕЗЕНІУС МЕДИКАЛ КЕР УКРАЇНА» (розділ 5) та Договору про нерозголошення конфіденційної інформації (розділ 2) - під час конфіденційного дзвінка в онлайн режимі разом з [PERSON] був присутній її чоловік, якому стала відома уся конфіденційна інформація, яка обговорювалася на інтерв?ю, у пояснювальній записці [PERSON] визнала факт розголошення конфіденційної інформації. За результатами службових розслідувань у строк, встановлений ст. 148 КЗпП України (1 місяць з дня виявлення правопорушень) Товариство прийняло накази про винесення доган: - за першим «епізодом» (Наказ № 36 від 02.05.2024) проступок був триваючим - [PERSON] порушувала вимоги Наказу № 11 з 02.02.2024 по 18.04.2024, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Отже місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення обчислювався з 18.04.2024 року; - за другим «епізодом» (Наказ № 38 від 08.05.2024) проступок вчинено 17.04.2024. в Оскаржуваних наказах Товариство визначило підстави застосування дисциплінарного стягнення, зокрема зазначило внутрішні нормативні акти, які порушила Позивач і перелік доказів, якими це підтверджується; з Оскаржуваними наказами [PERSON] було ознайомлено під підпис (копії наказів долучені до позовної заяви та наявні у матеріалах справи). Таким чином, Відповідачем дотримано вимоги КЗпП України як під час процедури службового розслідування, так і під час прийняття Оскаржуваних наказів, тому підстави для задоволення позову відсутні. На підставі ст.12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст. 13 ЦПК України, згідно з якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що позивака не довела порушення її прав відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, витрати позивачки зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed