Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «Фінпром маркет» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №8637246 від 11.04.2025 у розмірі 24122,00 грн, а також судових витрат у справі. В обґрунтування вимог посилається на те, що 11.04.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №8637246, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день, комісії в розмірі 1035,00 грн та пені в розмірі 300 грн за кожен день понадстрокового користування. Позикодавець на виконання кредитного договору №8637246 від 11.04.2025 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Враховуючи умови кредитного договору та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 100,00 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 24122,00 грн, зокрема: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5187,00 грн - сума заборгованості за процентами; 1035,00 грн - сума заборгованості за комісією; 11900,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №8637246 від 11.04.2025. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором кредиту не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позик на підставі договору факторингу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 27.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] адвокат Пузін Д.М.подав відзив на позовну заяву, просить відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтовується тим, що договору №8637246 від 11.04.2025 відповідач не укладав, та відповідних коштів не отримував. З огляду на наведене договір №8637246 від 11.04.2025 є нікчемним. Також просив не приймати до уваги докази отримані від АТ «Приватбанк» згідно ухвали від 27.10.2025, оскільки вони отримані в порушення законодавства України. Сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 11.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №8637246, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день, комісії в розмірі 1035,00 грн та пені за прострочку в розмірі 300,00 грн в день. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 235775, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - krell.karell@ukr.net) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання договору кредиту №8637246 від 11.04.2025 позичальник передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000045372 від 25.08.2025, випискою по банківському рахунку відповідача від 29.10.2025 наданою АТ «Приватбанк». Враховуючи умови договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 100,00 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 24122,00 грн, зокрема: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5187,00 грн - сума заборгованості за процентами; 1035,00 грн - сума заборгованості за комісією; 11900,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №8637246 від 11.04.2025, що вказано в реєстрі прав вимог до договору факторингу від 22.08.2025. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 06.09.2023 в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі воєнний стан було неодноразово продовжено. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 11.04.2025 виникли договірні відносини між первинним кредитором та відповідачем внаслідок отримання останнім кредиту. Відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Попри заперечення відповідачем отримання коштів у кредит, даний факт підтверджується доказами, довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000045372 від 25.08.2025 та випискою по банківському рахунку відповідача від 29.10.2025 наданою АТ «Приватбанк». Відповідач не надав суду власного розрахунку заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок приймається судом як достовірний. Докази повернення відповідачем позики та сплати процентів за користування грошовими коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлені ним строки, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. З приводу нарахування неустойки 11900,00 грн, суд вважає, що вказані нарахування підлягають списанню, а тому в зазначеній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення заборгованості в загальному розмірі 12222,00 грн, з яких: 6000 грн - тіло кредиту, 5187 грн - заборгованість за відсотками, 1035 грн комісія. Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ "Фінпром Маркет", витяг з акту №1-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 04.09.2025, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги №579938899.1 від 05.09.2025. Вартість наданих послуг становить 4500 грн. Відповідно до статті ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1227,37 грн, та витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2280,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial