Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся в суд в позовом до відповідача, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 89685,56 грн. за кредитним договором №7411530 від 26.12.2023, судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Свій позов ТОВ "Юніт Капітал" обґрунтовує тим, що 26.12.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено електронний договір №7411530 про надання споживчого кредиту на суму 25000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В подальшому право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ "Юніт Капітал" У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість по кредитному договору, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, позивач просить стягнути цю заборгованість у примусовому порядку та судові витрати. Рух справи 30.10.2025 позовна заява разом з клопотанням про витребування доказів надійшла до суду та була передана на розгляд судді Слободян Н. 03.11.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Перший розгляд призначено на 27.11.2025, відкладено на 22.12.2025. 10 та 26.11.2025 на виконання ухвали суду до суду від АТ КБ «Універсал Банк» надійшли витребувані документи. Позиції сторін Представник у позові вимогах просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі разом з повісткою про виклик до суду надсилалася рекомендованою кореспонденцією відповідачу, яка повернулась до суду з відміткою про відсутність його за вказаною адресою, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Крім того, відповідач повідомлявся додатково шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на веб-сайті "Судова влада". Відзиву, заяв чи клопотань до суду відповідач не подав. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Cудом встановлено, що 26.12.2023 ТОВ «Авентус Україна» уклало з [PERSON] . Договір про надання споживчого кредиту №7411530. Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 25 000 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів - до 20.12.2024, який зі свого боку зобов`язався вчасно повернути кредит (згідно узгодженого графіку), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,33 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (у разі, якщо позичальник до 25.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить визначену в графіку погашення заборгованості за кредитом суму першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту), а в інших випадках проценти підлягають до нарахування за стандартною ставкою 2,20 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом. У разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань [PERSON] зобов`язався сплатити неустойку (штраф). 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №23.10/24-Ф, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як фактору, за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7411530 від 26.12.2024. 20.01.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» Договір факторингу №20/01/2025-01, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7411530 від 26.12.2024. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був вчинений в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорі усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник погодився з ними та підписав правочин за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, на підставі зазначеного договору відповідач набув відповідні права та обов`язки позичальника. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредиту на його особисту банківську картку (реквізити якої зазначено останнім у п. 2.1 кредитного договору), що підтверджується копією повідомлення директора ТОВ «Пейтек» від 31 жовтня 2024 року за вих. №20241113-1/1 (а.с. 36-37). Зі свого боку відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. За встановленого, до ТОВ «Юніт Капітал», як фактора, перейшли всі права кредитора, що виникли з кредитного договору №74111530 від 26.12.2023. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 12.02.2025 заборгованість за кредитним договором становить 89685,56 грн, з них: - заборгованість за кредитом 24917,50 грн; - заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 26.12.2023 до 22.05.2024) 64768,06 грн. Суд констатує, що проценти дійсно нараховані відповідно до умов кредитного договору (в тому числі за узгодженими сторонами розміром процентної ставки та строком кредитування). Однак умови кредитного договору та відповідні нарахування в цій частині частково суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» мають на меті врегулювання правовідносин, що виникли до набрання ним чинності, та не можуть застосовуватися до договорів, укладених після 24.12. 2023 року , оскільки це нівелювало б дію імперативної норми щодо граничного розміру процентної ставки в 1% на день. За встановленого, оскільки кредитний договір укладений після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1 % на день є нікчемними. Зокрема, з 26.12.2023 по 23.01.2024, згідно з розрахунком, наданим позивачем, з розрахунку 0,33% в день становить 2475 грн., з них сплачено було 23.01.2024 2392,50 грн. відсотків та 82,50 грн основного боргу. За 24.01.2024 позивач здійснює розрахунок відсотків ще із процентної ставки 0,33 (82,23 грн.) Далі нарахування на борг 24917,50 грн (тіло кредиту) здійснювалось з 26.01.2024 по 22.05.2024 за ставкою 2,2% в день, з чим суд не погоджується з огляду на викладене вище. І розрахунок відсотків, зроблений судом таким чином: 24917,50 грн х 0,01 х 118 = 29402,65 Таким чином, загальний розмір процентів за період кредитування, розрахований з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», який підлягає стягненню, становить 29484,88 грн. Тому встановлена судом заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Юніт Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню 1469,43 грн судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені на 60,66%. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, то в цій частині суд виходить з наступного. Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору про надання правничої допомоги від 10.02.2025 року №10/02/25-02, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тараненко та партнери», з додатками у вигляді Протоколу узгодження тарифів, Додаткової угоди від 10.02.2025 із реєстром боржників, копії Акту прийому-передачі наданих послуг від 10.02.2025, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: вивчення матеріалів справи - 2 год., вартість послуги - 1 000 грн; підготовка запиту щодо зарахування кредитних коштів на рахунок боржника - 1 год., вартість послуги - 500 грн; підготовка та подача клопотання про витребування інформації щодо зарахування кредитних коштів на рахунок боржника - 1 год., вартість послуги - 500 грн; складання позовної заяви - 2 год, вартість послуги - 5 000 грн (що відповідає узгодженим тарифам).(а.с.73-77) Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial