Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить стягнути [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за договором про надання комплексного банківського обслуговування від 12.12.2023 станом на 01.05.2025 у розмірі 52 569,57 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір про надання кредиту №002/23502201-CK_SB від 12.12.2023. Відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 200 000,00 грн на умовах платності та строковості. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому кредитним договором, які отримані відповідачем у передбачений кредитним договором спосіб, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку. Отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач перестав виконувати умови кредитного договору, а саме: перестав сплачувати заборгованість за кредитом та процентами. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі строки. Разом з тим, умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Отже, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору, що не були усунені позичальником, має наслідком виникнення в Банку права вимагати повернення суми кредиту. Таким чином, через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору станом на 01.05.2025 його загальна заборгованість перед позивачем складає 52 569,57 грн, з яких 29 955,81 грн - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) та 22 613,76 грн - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), яку в добровільному порядку не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Ціпивко І.І. Ухвалою судді від 10.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 жовтня 2025 року. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі. 06.10.2025 судове засідання відкладено на 27.10.2025 у зв`язку з неявкою сторін по справі. 27.10.2025 судове засідання відкладено на 13.11.2025 у зв`язку з неявкою сторін по справі. 13.11.2025 справу знято з розгляду та призначено у судове засідання на 27.11.2025. 27.11.2025 судове засідання відкладено на 11.12.2025 у зв`язку з неявкою сторін по справі. 28.11.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. 11.12.2025 справу знято з розгляду та призначено у судове засідання на 22.12.2025. 11.12.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. Розгляд справи по суті відбувся 22.12.2025 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п. 1, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що із заяви-договору №002/23502201-CK_SB від 12.12.2023 вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 12.12.2023 року слід розуміти як Кредитний договір №002/23502201-CK_SBвід 12.12.2023 року. Так [PERSON] з 12.12.2023 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №002/23502201-CK_SB (надалі Кредитний договір). Відповідно до якого сума кредиту 200 000,00 грн, строк кредиту 12 місяців (з 12.12.2023 по 12.12.2024) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк; проценти за користування кредитом 0,001% річних та буде нараховуватися процентна ставка 59% річних, починаючи з дня виходу із пільгового періоду. Відповідно до п. 1 Згоди та запевнення Клієнта до Договору (далі Згода), що є невід`ємною частиною Заяви-договору, Позичальник підтверджує, що до укладення Договору ознайомлений з умовами Договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОБМАНК», з умовами відкриття та обслуговування рахунків, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту. Надання та/або змін умов надання банківських. Платіжних та інших фінансових послуг Банку. Відповідно до п. 7 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтвердив, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в застосунку izibank Договір набуває чинності. Відповідно до п. 11 Згоди, Позичальник підтвердив, що розуміє та згоден з тим, що процентна ставка за кредитом фіксована та не може бути змінена без згоди Позичальника (Клієнта). Проценти нараховуються за кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості на кінець кожного дня за методом факт/факт та сплачуються Позичальником (Клієнтом) щомісячно в складі обов`язкового мінімального платежу згідно умов кредитування визначених Тарифами Банку та зазначених у Паспортні споживчого кредиту. Відповідно до п. 5 Заяви-договору, Позичальник підтвердив генерацію ключової пари Удосконаленого Електронного Підпису (УЕП) з особистим ключем та відповідним відкритим ключем, що буде використовуватися їм в Мобільному застосунку izibank для вчинення правочинів (у вигляді електронного документу), розрахунково-касовому обслуговуванні та/або при отриманні банківських, платіжних та інших фінансових послуг. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису, його накладення має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Відповідно до п. 2.1. Підрозділу 2 в рамках Послуги Банку «Картка izibank» та укладеного з Клієнтом Договору, Банк встановлює Кредитний ліміт на умовах, визначених Договором та Тарифами. З метою надання Кредитного ліміту Банк визначає Ліміт кредитної лінії для Клієнта в межах Загального Кредитного ліміту. Загальний Кредитний ліміт визначається Банком самостійно, зазначається в Заяві договорі на укладання Договору/Договорі про надання послуг/іншому документі встановленої Банком форми/Тарифах, і є істотною умовою Договору, в частині умов щодо встановлення Кредитного ліміту, наявність якої вимагається чинним Законодавством України. В межах Загально кредитного ліміту визначається окремий Ліміт кредитної лінії Клієнта, на підставі здійсненої оцінки кредитоспроможності Клієнта. За наслідками такої оцінки (в тому числі враховуючи запит Клієнта щодо Ліміту кредитної лінії, за наявності) Банк в межах Загального кредитного ліміту встановлює Клієнту Кредитний ліміт, розмір якого зазначає в Мобільному застосунку «izibank» Відповідно до п. 2.3. у випадку, якщо Клієнт не погодиться із запропонованою зміною Ліміту кредитної лінії/Загального ліміту кредитної лінії, про яку він був повідомлений у порядку та способом, встановленим Договором, він зобов`язаний не пізніше 10 (десяти) календарних днів після інформування його про зміну Ліміту кредитної лінії/ Загального ліміту кредитної лінії, повідомити про це Банк шляхом надання письмової заяви. У разі, якщо Банк у зазначений в цьому пункті строк, не отримає відповідного письмового повідомлення, новий Ліміт кредитної лінії/ Загальний ліміт кредитної лінії вважаються погодженими Клієнтом. Розрахунком заборгованості підтверджується наявність заборгованості перед позивачем за кредитним договором №002/23502201-CK_SB від 12.12.2023, яка станом на 01.05.2025 становить 52 569,57 грн, з яких 29 955,81 грн - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) та 22 613,76 грн - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена). З виписок по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.12.2023 по 01.05.2025 вбачається, що [PERSON] отримав грошові кошти та користувався ними. Згідно з повідомленням-вимогою від 12.06.2025, АТ «Таскомбанк» повідомляв [PERSON] про наявність у нього заборгованості за договором №002/23502201-CK_SB від 12.12.2023 з пропозицією погасити дану заборгованість. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №002/23502201-CK_SB від 12.12.2023. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов`язку не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 в справі № 2-383/2010 ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, виписки по особових рахунках відповідача, в яких відображено вичерпну інформацію про отримання коштів відповідачем та наявність заборгованості за кредитним договором. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 52 569,57 грн, з яких 29 955,81 грн - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) та 22 613,76 грн - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена). Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved