Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до Богунського районного суду м.Житомира з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 42\~942 грн 90 коп. заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 21 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 619871910 на суму 9\~500,00 грн. Крім того, 18 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2260396 на суму 800 грн. Згідно умов даних договорів [PERSON] зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме: за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021: 9\~500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 30\~828,90 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 2260396 від 18.08.2021: 800,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1\~814,00 грн заборгованість за процентами. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118/01, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди № 26 до вказаного договору факторингу, та відповідно до Реєстру боржників № 157 від 26.10.2021 до договору факторингу № 28/1118/01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 619871910. Товариство уклало договори факторингу: 20.10.2022 за № 20102022 з ТОВ «Таліон Плюс» та 27.06.2022 № 27.06.2022 з ТОВ «Лінеура Україна», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за кредитним договорами № 619871910 та № 2260396, укладеними з відповідачкою. З моменту отримання прав вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 10.03.2025 позов Товариства до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалою того ж суду від 25.06.2025 задоволено заяву відповідачки та скасовано вище вказане заочне рішення суд від 10.03.2025, а матеріали даної цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полонського районного суду Хмельницької області головуючим суддею по справі визначено суддю Горщара А.Г. Ухвалою судді Горщара А.Г. від 08.08.2025 дану справу прийнято до провадження та постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, яке ухвалою суду від 10.11.2025 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті та витребувано докази в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в електронний кабінет системи «Електронний суд», в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Казарець А.Г. в судовому засіданні позов визнали частково, а саме, в частині заборгованості за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021 за тілом кредиту в розмірі 9\~500 грн та 2\~536,50 грн відсотків за користування кредитом за один місяць, нарахованих за процентною ставкою 0,89 % в день, та заборгованості за кредитним договором № 2260396 від 18.08.2021 за тілом кредиту в розмірі 800 грн та 456 грн відсотків за користування кредитом за один місяць, нарахованих за процентною ставкою 1,9 % в день, а всього в сумі 13\~292,50 грн. Враховуючи, що під час виконання скасованого заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира з банківської картки відповідачки знято 9\~605,76 грн, тож заборгованість відповідачки має бути зменшена на цю суму та її залишок по двох кредитах, який підлягає до стягнення, становить 3\~686,74 грн. Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 21 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) і\~\~Нестрачук \~(позичальник) укладено в електронній формі кредитний договір № 619871910 (а.с.7 зворот-10 том № 1), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 9\~500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (пункт 1.1 кредитного договору). Вказаний кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV288HZ, про свідчать дані розділу 5 договору № 619871910 «Реквізити сторін». Пунктами 1.7, 1.9.1 кредитного договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 20.09.2021, під 0,89% від суми кредиту за кожний день користування ним (дисконтна процентна ставка у розмірі 324,85% річних). Відповідно до пункту 1.9.3 кредитного договору якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У пункті 1.12 (підпункти 1.12.1, 1.12.2) кредитного договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні\~статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строк дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,7% річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. За даними платіжного доручення від 21 серпня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] (а.с.13 том № 1). Згідно з відомостями реєстру прав вимоги №157 від 26 жовтня 2021 року, складеним на підставі укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року), ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату відступило ТОВ «Таліон Плюс» своє право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021 в загальному розмірі 25\~324,60 грн, з яких: 9\~500 грн заборгованість по основному боргу, 15\~824,60 грн заборгованість по відсотках (а.с.11-12, 14-16 том № 1). Як передбачено пунктом 4.1 договору факторингу №28/1118-01 наявне право вимоги переходить від клієнта (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») до фактора (ТОВ «Таліон Плюс») з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 619871910 не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти за користування ними не сплатила у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка за даними розрахунку, наданого ТОВ «Таліон Плюс» складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9\~500,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 30828,90 грн. Нарахування процентів за користування кредитом припинено 18.12.2021 (а.с.20 том № 1). 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №20102022 (а.с.17-18 том № 1), за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» за плату відступило ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021 в загальному розмірі 40\~328,90 грн, з яких: 9\~500,00 грн заборгованість по основному боргу, 30\~828,90 грн заборгованість по відсотках, про що свідчить витяг з реєстру прав вимог № 1 від 21.10.2022 до вказаного договору факторингу (а.с.19). За змістом пункту 4.1. договору факторингу № 20102022 право вимоги переходить від клієнта (ТОВ «Таліон Плюс») до фактора (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій в додатку що цього договору. 18 серпня 2021 року між Товариством з обмежено відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] \~було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2260396 (а.с.25-31 том № 1). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С066, про що свідчить розділ 11 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін». Відповідно до п.1.2 кредитного договору товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за кредитом, та виконати обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 800 грн. В п. 2.1. договору сторонами визначено, що кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 1.3. строк кредиту - 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до даного Договору. Відповідно до п. 1.4.1 Договору, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день, та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка 0,01 % в день, та застосовується на визначених у пп 1.4.2 умовах. Умови щодо порядку обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів визначені в п. 3 договору. В розділі 4 договору сторони погодили умови щодо продовження строку дії договору у випадку неможливості позичальником виконати повністю свої зобов`язання в узгоджений строк. Пунктом 4.1. кредитного передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою клієнта (пролонгація). Так, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі уу встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткового договору до Договору (п.п.4.1.1. договору № 2260396). У пункті 4.2. кредитного договору № 2260396 сторони погодили порядок авто пролонгації строку кредитування. Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6. договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (авто пролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п.4.2.1. договору). Клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його авто пролонгацію та продовження строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту ще на 15 календарних днів (п.4.2.2. кредитного договору). За користування кредитом в період авто пролонгації нарахування процентів здійснюється на стандартною процентною ставкою, знижка, надана клієнту в рамках Програми лояльності анулюється за здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3. договору, за стандартною процентною ставкою (п.4.2.3. договору). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою 120 календарних днів (п.4.2.5. договору). Як доказ на підтвердження перерахування коштів за вказаним кредитним договором, позивач надав суду повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01 березня 2024 року вих. №1-0103, яким підтверджено перерахування 18.08.2021 об 09:49:20 коштів в сум 800 грн на платіжну карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-103601891, призначення платежу: Зарахування 800 грн на карту № [NUMBER] (а.с.36 том № 1). Відповідачка свої зобов`язань за кредитним договором № 2260396 не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти за користування ними не сплатила у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка за даними розрахунку, здійсненого ТОВ «Лінеура Україна» складає 2614 грн, а саме: 800 грн заборгованість за тілом кредиту, 1814 грн заборгованість за процентами. При визначенні розміру заборгованості первісним кредитором враховану сплату позичальницею 15.10.2021 року відсотків у розмірі 10 грн, нарахування відсотків за користування кредитом здійснено у період з 18.08.2021 по 16.12.2021 (а.с.43-44 том № 1). 27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062022 (а.с.38-39), у відповідності до умов відповідно до умов якого, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27062022 від 27.06.2022 Товариство прийняло від ТОВ «Лінеура Україна» Реєстр боржників кількістю 9267 та стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.40 том № 1). Згідно з витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2260396 на загальну суду 2\~614 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 800 грн; сума заборгованості за процентами\~1814 грн (а.с. 41 том № 1). Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). За положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібраними у справі доказами доведено, що відповідачка уклала кредитні договори № 619871910 від 21.08.2021 та № 2260396 від 18.08.2021, які підписані електронним підписом позичальниці, шляхом використання одноразового ідентифікатора та відповідають вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів. Даними платіжного доручення від 21 08.2021 та листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0103 від 01.03.2024 підтверджено надання кредитних коштів у розмірі 9 500 грн за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021 та у розмірі 800 грн за кредитним договором № 2260396 від 18.08.2021, що свідчить про виконання первісними кредиторами своїх зобов`язань за кредитними договорами. Проте, відповідачка, свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, кредитні кошти не повернула та проценти за користування ними не сплатила, матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними. Вказані обставини доведені дослідженими судом доказами та не заперечуються відповідачкою. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за користування ними з боржниці. Перевіряючи правильність нарахування вказаної позивачем заборгованості за кредитними договорами, заперечення відповідачки та її представника щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, встановленого укладеними договорами, суд зазначає про таке. Підписавши кредитний договір № 619871910, позичальниця погодилася на укладення договору саме на таких умовах, в тому числі і щодо порядку застосування передбачених ним процентних ставок за користування кредитними коштами, а також щодо продовження періоду користування кредитом та автопролонгації строку кредитування до 90 днів (п.п.1.12.1., 1.12.2 вказаного договору), до первісного кредитора з приводу роз`яснення змісту положень договору не зверталась. За умовами кредитного договору № 619871910 сторони погодили строк кредитування у 30 днів (дисконтний період), тобто до 20.09.2021 (п.1.7. договору). Відповідачка у строк до 20.09.2021 кредитні кошти не повернула та продовжила користування сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду, чим продовжила строк користування кредитом відповідно до п.1.12. Договору, на строк не більше ніж 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п.1.12.1. договору), тобто до 18.12.2021, при цьому нарахування відсотків з наступного дня після закінчення дисконтного періоду здійснюється за ставкою 2,98 % від суми кредиту за день користування (п.1.12.2. договору). Отже, нарахування відсотків за користування кредитом за договором № 619871910, здійснене первісним кредитором та фактором ТОВ «Таліон Плюс» у строк до 18.12.2021 відповідає умовам вказаного договору, а їх розмір 30\~828,90 грн, відповідає застосуванню погоджених сторонами кредитного договору відсоткових ставок. Укладаючи кредитний договір № 2260396, позичальниця виразила своє вільне волевиявлення на укладення договору саме на таких умовах, підписавши договір дала згоду на його автопролонгацію у випадку наявності заборгованості за кредитом на дату закінчення строку кредиту ще на 15 календарних днів, загальна кількість якої обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів та порядку застосування передбачених ним процентних ставок за користування кредитними коштами (п.п.4.2. вказаного договору), до первісного кредитора з приводу роз`яснення умов договору не зверталась. За умовами кредитного договору № 2260396 сторони погодили строк кредитування у 30 днів, тобто до 17.09.2021 (п.1.3. договору). Відповідачка у строк до 17.09.2021 кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та настали умови автопролонгації строку кредитування відповідно до п.4.2. договору ще на 15 календарних днів, загальна кількість автопролонгації обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом (не більше 120 календарних днів). Враховуючи, що [PERSON] заборгованість за кредитом не сплачувала кількість автопролонгацій строку кредитування за договором № 2260396 досягла свого максимуму та обмежилась загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів, тобто, таким чином строк кредитування за вказаним договором було продовжено до 16.12.2021, при цьому нарахування відсотків за користування кредитом в період автопролонгації здійснюється за стандартною процентною ставкою (п.4.2.3. договору). Отже, нарахування відсотків за користування кредитом за договором № 226396, здійснене первісним кредитором у строк до 16.12.2021 відповідає умовам вказаного договору, а їх розмір 1814 грн, відповідає застосуванню погоджених сторонами кредитного договору відсотковій ставці та визначений з урахуванням справи відповідачкою 15.10.2021 коштів у сумі 10 грн. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що зазначена позивачем заборгованість за вище вказаними кредитними договорами в загальному розмірі 42\~942, 90 грн, а саме: заборгованість за кредитним договором № 619871910 від 21.08.2021: 9\~500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 30\~828,90 грн заборгованість за відсотками; заборгованість за кредитним договором № 2260396 від 18.08.2021: 800,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1\~814,00 грн заборгованість за процентами, нарахована відповідно до умов укладених [PERSON] договорів та дійсно мала місце на час звернення Товариства до суду. Посилання відповідачки та її представника на нарахування відсотків за користування кредитами поза межами строку користування суд не бере до уваги як безпідставні, оскільки такі спростовані умовами вище вказаних кредитних договорів. При цьому, [PERSON] зазначає, що під час виконання скасованого заочного рішення Богунського районного суду м.Житомира з її банківської картки знято 9\~605,76 грн, які просить зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. На підтвердження вказаного відповідачка надала звіт про здійснені відрахування та виплати (а.с.2 том № 2), з якого вбачається, що з заробітної плати [PERSON] за червень 2025 року здійснено утримання в сумі 3059,77 грн на підставі постанови від 05.06.2025 ВП № 78168140 за виконавчим листом № 295/19023/24, а також виписку по її банківській картці № [NUMBER] (а.с.3 том № 2), за даними якої 01.07.2025 з рахунку відповідачки стягнено кошти в розмірі 6\~410,53 грн відповідно до виконавчого провадження. Суд знаходить, що посилання відповідачки з даного приводу є частково слушними з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 78168140 (а.с.14-38 том №2), наданого на вимогу суду приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., вказаним державним виконавцем 23 травня 2025 року було відкрито зазначене виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 295/19023/24 від 14.04.2025 за рішенням суду від 10.03.2025, яке набрало законної сили 10.04.2025 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в загальному розмірі 42\~942,90 грн та 3028,00 грн судового збору. Постановами приватного виконавця від 23.05.2025 стягнено з боржниці 4597,09 грн основної винагороди приватного виконавця та визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 644,48 грн, накладено арешт коштів боржника на загальну суму 51\~212,47 грн. Відповідно до розпорядження приватного виконавця № 78168140 від 27.05.2025 грошові кошті у сумі 2 грн, які надійшли 27.05.2025, 120,71 грн, що надійшли 27.05.2025, 11,08 грн, що надійшли 27.05.2025 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 295/19023/24 перераховано у розмірі 133,79 грн витрат виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця від 02.06.2025 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а постановою від 09.06.2025 визначено поточний рахунок фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Розпорядженням приватного виконавця № 78168140 від 01.07.2025 грошові кошті у сумі 6410,53 грн, які надійшли 01.07.2025 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 295/19023/24 перераховано: у розмірі 536,35 грн на користь приватного виконавця Лужинецького П.В., основна винагорода; 5363,49 грн на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», погашення боргу відповідно до виконавчого листа № 295/19023/24; 510,69 грн витрат виконавчого провадження. Згідно з розпорядженням приватного виконавця № 78168140 від 07.07.2025 грошові кошті у сумі 3059,77 грн, які надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 295/19023/24 перераховано: у розмірі 278,16 грн на користь приватного виконавця Лужинецького П.В., основна винагорода; 2781,61 грн на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», погашення боргу відповідно до виконавчого листа № 295/19023/24. Постановами приватного виконавця від 04.07.2025 закінчено виконавче провадження № 78168140 про стягнення заборгованості з [PERSON] за виконавчим листом № 295/19023/24 у зв`язку з скасуванням заочного рішення у цивільні справі № 295/19023/24, знято арешт з коштів [PERSON] . Таким чином, під час виконання виконавчого листа № 295/19023/24, виданого на підставі заочного рішення Богунського районного суду м.Житомира у справі № 295/19023/24 від 10.03.2025, яке ухвалою того ж суду від 25.06.2026 скасовано, приватним виконавцем стягнуто з [PERSON] кошти в таких розмірах: 814,51 грн - на користь приватного виконавця Лужинецького П.В., основна винагорода; 8145,10 грн на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», погашення боргу відповідно до виконавчого листа № 295/19023/24; 644,48 грн витрати виконавчого провадження. Враховуючи, що в процесі виконання вказаного вище виконавчого листа ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримала кошти розмірі 8145,10 грн, що підтверджується також платіжними інструкціями №40665 від 02.07.2025 та №40817 від 08.07.2025, загальна сума заборгованості за кредитними договорами підлягає зменшенню на отриману позивачем суму та становить 34\~797,80 грн (42\~942,90 грн 8\~145,10 грн), яка підлягає стягненню з відповідачки за пред`явленим позовом. Щодо зарахування інших стягнутих приватних виконавцем сум: 814,51 грн - на користь приватного виконавця Лужинецького П.В., основна винагорода та 644,48 грн витрати виконавчого провадження, такі суми не підлягають зарахуванню в суму заборгованості за кредитними договорами та не зменшують таку суму заборгованості, оскільки стягувались приватним виконавцем як його винагорода та витрати виконавчого провадження і не отримувались Товариством. Враховуючи наведене суд знаходить підстави для часткового задоволення пред`явлених позовних вимог в загальному розмірі 34\~797 грн 80 коп. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 81 %, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~452,68 грн.

Outcome: partial