Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ЄДРПОУ: 23697280) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, 10.07.2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №220/07/2013/1316. В забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави №2203/99 від 10.07.2013 року., також зобов`язання за кредитним договором були забезпечені договором поруки №2203/99-01 від 10.07.2013 року між позивачем та [PERSON] . В порушення взятих на себе зобов`язань позичальник припинив належним чином сплачувати заборгованість за кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.06.2019 року по справі №234/3844/19 з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 118829,56 грн. При цьому, з ухваленням рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором не припинилося. Таким чином, за порушення виконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачі зобов`язані сплатити позивачу 30009,63 грн., що складається з трьох відсотків річних у розмірі 9 659,38 грн., та інфляційних втрат за період з 10.06.2019 року по 23.02.2022 року (включно) в розмірі 20350,25 грн. Крім того, в порушення вимог укладеного договору застави між позивачем та [PERSON] щодо зобов`язань відносно страхування предмету застави відповідач зобов`язаний сплатити банку, як заставодержателю, штраф у розмірі 38 389,50 гривень. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб сайті «Судова влада». Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 10.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Украгазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №220/07/2013/1316. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 121 230,00 на придбання автомобіля марки Chevrolet, моделі AVEO, 2013 року випуску. Відповідно до п. 1.3.2. [PERSON] зобов`язався у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 09.07.2018 року повернути кредит у розмірі 121 230,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 15,5% річних. Згідно п. 1.4.1. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами, шо не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 20,5% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання грошового зобов`язання 10.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Украгазбанк» та [PERSON] було укладено договір застави №2203/99. Відповідно до п. 1.1 Договору застави цей договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, які випливають з кредитного договору №220/07/2013/0316 від 10.07.2013 року, укладеного між заставодержателем та заставодавець згідно якого заставодавець зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше «09» липня 2013 року повернути кредит у розмірі 121 230,00 (сто двадцять одна тисяча двісті тридцять) гривень 00 коп., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 15,5% річних або 20,5% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договором. Згідно п. 2.1. предметом застави є автомобіль марки Chevrolet, моделі Aveo, тип легковий, седан 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого ВРЕР №1 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 09.07.2013 року. Також зобов`язання за кредитним договором були забезпечені договором поруки №2203/99-01 від 10.07.2013 року. Відповідно до п.1.1 Договору поруки №2203/99-01 [PERSON] поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №220/07/2013/0316 від 10.07.2013 року, укладеному між банком та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 09.07.2018 року повернути кредит у розмірі 121 230,00 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 15,5% річних п. 1.4.1. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами, шо не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 20,5% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором. Протягом строку користування кредитними коштами [PERSON] та [PERSON] неодноразово допускали порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків, через що ПАТ АБ «Украгазбанк» було вимушено звернутися до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.06.2019 року по справі №234/3844/19 позов ПАТ АБ «Украгазбанк» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 220/07/2013/0316 від 10.07.2013 року, яка на 05.02.2019 року становить 118 829,56 грн. та судові витрати по сплаті судового збору по 960,00 грн з кожного. На підставі ухваленого рішення, 20.09.2019 року Краматорським міським судом Донецької області було видано виконавчі листи по справі №234/3844/19. В подальшому, заборгованість за відкритим виконавчим провадженням була погашена в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 10.07.2013 року по 23.07.2025 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за несвоєчасне погашення кредиту і процентів згідно рішення суду за період з 10.06.2019 року по 23.02.2022 року має заборгованість із застосуванням індексу інфляції у розмірі 20350,25 грн., та заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів згідно рішення суду у сумі 9 659,38 грн. З розрахунку штрафу позичальника [PERSON] за кредитною угодою №220/07/2013/1316 від 10.07.2013 року нараховано заборгованість за період з 12.03.2017 року по 29.02.2020 року у сумі 38 389,50 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом було встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір №220/07/2013/1316 від 10.07.2013 року, виконання якого забезпечувалося договором поруки та договором застави, при цьому відповідачами належним чином умови укладених договорів не виконувалися, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. На підставі рішення Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.06.2019 року по справі №234/3844/19 з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 118829,56 грн., при цьому заборгованість згідно вказаного рішення суду остаточно була погашена лише 17.07.2025 року, що підтверджується випискою по рахунку. Отже, у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання позивач набув право вимоги, передбачене частиною другою статті 625 ЦК України, щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Крім того, за порушення умов щодо зобов`язань відносно страхування предмету застави за кредитним договором №220/07/2013/0316 від 10.07.2013 року, [PERSON] зобов`язаний сплатити позивачу, як заставодержателю, штраф у розмірі 38 389,50 грн., що підтверджується розрахунком за період з 12.03.2017 року по 19.02.2020 року. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved