Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором № 76986567 від 25.11.2023 у розмірі у розмірі 21 059,51 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Договору позики № 76986567 від 25.11.2023, укладеного в електронній формі, відповідач, як Позичальник, отримав кредит від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (Позикодавець) у розмірі 8 500,00 грн на строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити Позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" свої зобов`язання за Договором позики виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у строки, визначені умовами договору, на картку Позичальника, яку той вказав при оформленні позики. Позивач вказує, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, лише частково погасив борг за договором позики. Станом на дату подачі позову заборгованість становить 21 059,51 грн, з яких 5 767,50 грн заборгованість за основним боргом, 15 292,01 грн заборгованість за відсотками. 22.05.2024 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем був укладений Договір факторингу № 01.02-14/24. Позивач стверджує, що відповідно до указаного Договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором позики № 76986567 від 25.11.2023. Ухвалою судді від 25.08.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився. Був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки не повідомив. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва. Відповідач, як позичальник, та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", як позикодавець, 25.11.2023 підписали Договір позики № 76986567 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Згідно із цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з пунктом 2 договору сума позики 8 500,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 2,5% у день. Також у договорі позики зазначено, що наслідком прострочення виконання зобов`язань за договором є застосування процентної ставки у розмірі 2,7% в день. Разом з тим, пункт 2.3 договору містить застереження про незастосування указаної процентної ставки за понадстрокове користування позикою у період воєнного стану. Також сторони узгодили, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором (пункт 4 договору). Указаний договір укладено в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Складовою частиною цього договору позики є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору позики № 76986567 від 25.11.2023). З матеріалів справи вбачається, що до підписання вказаного договору позики відповідач 25.11.2023 ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови договору позики, які є ідентичними до викладених у договорі позики № 76986567 від 25.11.2023. До позовної заяви позивач також додав Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які не підписані відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 76986567 від 25.11.2023, виконаним ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», 25.11.2023 відповідачу було надано кредит у розмірі 8 500,00 грн, який він погасив частково, сплативши 23.12.2023 1 232,50 грн, 21.01.2024 1 500,00 грн, тобто всього 2 732,50 грн. Ці кошти позикодавець зарахував на погашення тіла кредиту. Позикодавець нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 25.11.2023 до 21.04.2024. Загальна сума нарахованих відсотків становить 15 292,00 грн. За цим розрахунком заборгованість відповідача за договором позики становить 21 059,50 грн, з яких 5 767,50 заборгованість за тілом кредиту, 15 292,00 заборгованість за відсотками. Між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, 22.05.2024 було укладено Договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. У пункті 3.1.3 договору сторони установили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання цього договору. Реєстр боржників сторонами договору факторингу було підписано 22.05.2024. У цьому Реєстрі під № 4031 значиться [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір 76986567 від 25.11.2023, загальна сума заборгованості 21 059,51 грн, сума заборгованості за тілом кредиту - 5 767,50 грн, сума заборгованості за процентами 15 292,01 грн. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені в справі докази, суд установив, що 25.11.2023 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і відповідачем було укладено договір позики № 76986567. Указаний договір позики був укладений у електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів"`та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. Досліджені у справі докази свідчать, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які виписані у договорі. Зокрема, розмір кредиту 8 500,00 грн, розмір процентної ставки - 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строк кредитування - 30 днів. Також сторони узгодили, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором (пункт 4 договору). Такі умови викладені в договорі позики та в паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомився до укладання договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір саме на вищевказаних умовах. Усупереч умовам укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 8 500,00 грн відповідачем належним чином не виконав, оскільки погасив (повернув) позику лише частково, а саме у розмірі 2 732,50 грн. Ці кошти позикодавець зарахував на погашення тіла кредиту. У зв`язку із цим виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 767,50 грн (8 500,00 грн - 2732,50 грн) та за відсотками у розмірі 15 292,01 грн, яка підлягає стягненню. Суд враховує, що пунктом 5 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас згідно з пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом від 22.11.2023 № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 120м днем після набрання чинності Законом від 22.11.2023 № 3498-IX є 21 квітня 2024 року. Відповідно до вимог цього Закону відповідачу відсотки нараховано до 21.04.2024 у розмірі 2,5% у день. Отже, заборгованість за договором позики № 76986567 від 25.11.2023 у розмірі 21 059,51 грн підлягає стягнення з відповідача на користь позивача, так як позивач довів у суді обставини укладення між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем спірного договору позики, отримання останнім за цим договором кредитних коштів у розмірі 8 500,00 грн та невиконання відповідачем умов договору, унаслідок чого утворилася спірна заборгованість. Також позивач довів перехід до нього на підставі Договору факторингу №01.02.-14/24 від 22.05.2024 права вимоги до відповідача за кредитним договором № 76986567 від 25.11.2023 у розмірі 21 059,51 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved