Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

17.10.2025 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 1,5135 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122055400:01:003:0080, земельну ділянку площею 1,4864 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122055400:01:003:0079, земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:01:003:1174 та житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , за життя спадкодавець заповіт не залишила, спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса від 10.11.2025 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її баби [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, справу просить розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать: - земельна ділянка площею 1,5135 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122055400:01:003:0080, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913856, виданого 20.03.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00022), що також підтверджено відповіддю на запит № 3011/340-25 від 12.11.2025 року, наданою управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 1,4864 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122055400:01:003:0079, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913856, виданого 20.03.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00022), що також підтверджено відповіддю на запит № 3011/340-25 від 12.11.2025 року, наданою управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:01:003:1174, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 117375, виданого 01.02.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052100392), що також підтверджено відповіддю на запит № 3011/340-25 від 12.11.2025 року, наданою управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно № 316 від 28.10.2005 року, виданого Суворівською селищною радою (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25.11.2005 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-5111 (1/2 частка), що також підтверджено відповіддю на запит № 533 від 05.11.2025 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.04.2025 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83068039 від 29.10.2025 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги, які б прийняли спадщину відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.07.1983 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, матір`ю вказана « [PERSON] », свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 25.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Також, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 27.04.1964 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, матір`ю вказана « [PERSON] » та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 24.10.1982 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 292 від 15.10.2025 року, виданою Катлабузькою селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 10.11.2025 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її баби [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved