Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Територіальної Громади с. Дорожнянка Пологівського району Запорізької області, третя особа: Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області Демченко Т.Н., зареєстрованого в реєстрі за № 1574, на праві особистої приватної їй належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.1996 р. пройшов державну реєстрацію в Пологівському малому підприємстві «Імпульс», про що 25.11.1996 р. вчинено запис за № 5255 в реєстровій книзі № 26 та вчинено реєстраційний напис на оригіналі договору купівлі-продажу. З метою реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у травні 2024 р. [PERSON] в звернулась до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Пєєвої О.О. Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 11.07.2024 р. №74063237 в державній реєстрації права власності на житловий будинок позивачу було відмовлено з тієї підстави, то Пологівське мале підприємство «Імпульс», яке здійснило державну реєстрацію договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.1996 р., не надає Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради підтверджувальні документи для реєстрації права власності на житловий будинок. Таким чином, через відсутність доступу до документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які знаходяться в Пологівському малому підприємстві «Імпульс», позивачка [PERSON] позбавлена можливості підтвердити право власності на належний їй житловий будинок, що в подальшому позбавить її права звернутись за грошовою компенсацією за пошкоджений (знищений) житловий будинок. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 територіальну підсудніть справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя. На підставі ухвали суду від 10.04.2025, з метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 14.07.2025, за клопотанням представника позивача адвоката Железняка В.К. замінено неналежного відповідача на належного Гуляйпільську міську територіальну громаду, в особі Гуляйпільської міської військової адміністрації. Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити у повному обсязі. Представник Гуляйпільської міської територіальної громади Таран М.С. через електронний суд надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань суду не надав. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області Демченко Т.Н., зареєстрованого в реєстрі за № 1574, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої приватної власності (а.с. 6). Договір купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.1996 р. пройшов державну реєстрацію у Пологівському малому підприємстві «Імпульс», про що 25.11.1996 р. вчинено запис за № 5255 в реєстровій книзі № 26 та вчинено реєстраційний напис на оригіналі договору купівлі-продажу. З копії довідки про внесення відомостей до єдиного Державного демографічного реєстру № 1446904-2023 доданої до паспорта громадянина України [PERSON] та довідки про взяття на облік ВПО Грицак Л.Г. від 27.07.2022 р. № 2304-5001922481, убачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,9). Також, на підтвердження факту проживання [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] , позивачка надала квитанції про сплату послуг за спожитий газ та спожиту електричну енергію за період з вересня 2021 р. по грудень 2021 року (а.с.75-77). 27 травня 2024 року [PERSON] в звернулась до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, з метою проведення реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Пєєвої О.О. Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 11.07.2024 р. №74063237 в державній реєстрації права власності на житловий будинок [PERSON] було відмовлено з тієї підстави, то Пологівське мале підприємство «Імпульс», яке здійснило державну реєстрацію договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.1996 р., не надав Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради підтверджувальні документи для реєстрації права власності на житловий будинок (а.с.15). Таким чином, зареєструвати належне позивачці право власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наразі неможливо через відсутність доступу до документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які знаходяться в Пологівському малому підприємстві «Імпульс». Як наслідок, [PERSON] позбавлена можливості підтвердити право власності на належний їй житловий будинок, що в подальшому позбавляє її права звернутись за грошовою компенсацією за пошкоджений (знищений) житловий будинок. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), с. Дорожнянка Гуляйпільської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, з 03.03.2022 відноситься до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності с непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] набула право власності на житловий будинок на законних підставах, за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, та вчинила всі належні дії по реєстрації вказаного договору купівлі-продажу. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачкою у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власницею. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень відповідача проти позову, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у ПМП «Імпульс» неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її право власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved