Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

22.09.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначав, що він є сином [PERSON] , 1946 року народження, який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.01.2025. Факт родинних відносин з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.03.2018. [PERSON] , проживав в селі Балки, Василівського району Запорізької області та перебував на обліку як пенсіонер в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. На території села Балки Запорізької області відбувалися та відбуваються активні бойові дії, і зараз контролюються окупаційними військами російської федерації. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, у т.ч. неодержана за життя пенсія. 10.07.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач отримав у спадщину за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , недоотриману пенсію спадкодавця у сумі 320 105 гривень 72 копійки. 01.08.2025 позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . Листом з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за вих. № 14709-14419/В-02/8-0800/25 від 26.08.2025, у відповідь на заяву позивача, повідомлено наступні відомості: виплата пенсії [PERSON] здійснювалася через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за місцем реєстрації одержувача пенсії до 30.06.2022 включно. Наказом від 25.04.2022 № 75 (зі змінами) Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі - Міністерство), який діяв до 22.12.2022, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), та наказом від 22.12.2022 № 309 Міністерства затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією територій. Відповідно, з серпня 2022 АТ «Укрпошта» не мала технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій до населеного пункту за місцем проживання [PERSON] . Тож, пенсія з 01.08.2022 [PERSON] не нараховувалась, з 01.01.2023 була призупинена, у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. В подальшому звернень від [PERSON] до органу Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії, не надходило, нарахування пенсійних виплат йому не здійснювалось. Отже, враховуючи вимоги Закону № 1058, після смерті [PERSON] залишилася нарахована та недоодержана пенсія за липень 2022 у сумі, яку спадкоємцю, на підставі заяви та документів від 11.07.2025 було виплачено в липні поточного року на рахунок банківської установи, зазначений у заяві у сумі 11 015, 56 гривень. Основною підставою для відмови позивачу у виплати недоотриманої пенсії в порядку спадкування після смерті його батька є не звернення батька до відповідача щодо поновлення виплати пенсії при житті. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на свою користь недоотриману пенсію, яка була нарахована [PERSON] , який помер [INFO] , у сумі 320 105 гривні 72 копійок, що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач ГУ ПФУ в Запорізькій області в особі представника Литвинець Ю.С. у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України в Запорізькій області та отримував пенсію. З 01.08.2022 АТ «Укрпошта» не мала технічної можливості доставляти пенсії до населеного пункту, за місцем проживання [PERSON] . Виплата пенсії [PERSON] призупинена з 01.01.2023, у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону №1058. В подальшому, звернень від [PERSON] до органів Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії не надходило. Пенсія з 01.01.2023 по день смерті [PERSON] не нараховувалась. [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] з моменту припинення нарахування пенсії по день смерті, не звертався до відповідача із заявою про поновлення пенсійних виплат, розмір недоотриманої пенсії, враховуючи вимоги пункту 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 за період з 01.07.2022 по 01.08.2022 становить 11 015,56 грн., недоотримана пенсія за період з 01.08.2022 по день смерті ( [INFO] ) відсутня, оскільки за вказаний період вона не нараховувалась. Звертають увагу суду, що недоодержана пенсія, що залишилася після смерті [PERSON] у розмірі 11 015,56 грн. нарахована та виплачена на банківський рахунок позивача, зазначений у заяві. За викладених обставин, вважають, що орган Пенсійного фонду діяв в межах своїх повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою від 26.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. 02.10.2025 відповідачем отримано копію цієї ухвали, позовної заяви з доданими до неї матеріалами, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 10.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив ГУ ПФУ в Запорізькій області на позов. 13.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь позивача на відзив. Ухвалою суду від 12.11.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 23.12.2025 на 13:00 год. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 22.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням викладеного, положень ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оглянувши у судовому засіданні їх оригінали, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , 1946 року народження, який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.01.2025. Факт родинних відносин з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.03.2018. [PERSON] , проживав в селі Балки, Василівського району Запорізької області та перебував на обліку, як пенсіонер, в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. На території села Балки Запорізької області відбувалися та відбуваються активні бойові дії, і зараз контролюються окупаційними військами російської федерації. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, у т.ч. неодержана за життя пенсія. 10.07.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач отримав у спадщину за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , недоотриману пенсію спадкодавця у сумі 320 105 гривень 72 копійки за період з 01.07.2022 по 31.08.2024. 01.08.2025 позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . Листом з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за вих. № 14709-14419/В-02/8-0800/25 від 26.08.2025, у відповідь на заяву позивача, повідомлено наступні відомості: виплата пенсії [PERSON] здійснювалася через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за місцем реєстрації одержувача пенсії до 30.06.2022 включно. Наказом від 25.04.2022 № 75 (зі змінами) Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі - Міністерство), який діяв до 22.12.2022, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), та наказом від 22.12.2022 № 309 Міністерства затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією територій. Відповідно, з серпня 2022 АТ «Укрпошта» не мала технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій до населеного пункту за місцем проживання [PERSON] . Тож, пенсія з 01.08.2022 [PERSON] не нараховувалась, з 01.01.2023 була призупинена, у зв`язку з тривалою неявкою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. В подальшому звернень від [PERSON] до органу Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії, не надходило, нарахування пенсійних виплат йому не здійснювалось. Отже, враховуючи вимоги Закону № 1058, після смерті [PERSON] залишилася нарахована та недоодержана пенсія за липень 2022 у сумі, яку спадкоємцю, на підставі заяви та документів від 11.07.2025 було виплачено в липні поточного року на рахунок банківської установи, зазначений у заяві у сумі 11 015, 56 гривень 56 копійок. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] був пенсіонером та перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області. На запит нотаріуса Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відомості про наявність недоотриманої пенсії в сумі 320 105,72 грн., на підставі яких, нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом 10.07.2025 зареєстровано в реєстрі за № 1020. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачеві у виплаті недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи свою відмову з посиланням на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, встановлено, що після смерті [PERSON] нарахована та недоодержана пенсія за липень 2022 року у сумі 11 015 грн. 56 коп. виплачена спадкоємцю [PERSON] , що не заперечував у судовому засіданні позивач. ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За викладених обставин, суд встановив, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, та приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії спадкодавця в сумі 309 090, 16 гривень, з урахуванням виплаченої суми пенсії за липень 2022 року у розмірі 11 015, 56 грн. (320 105,72 11 015,56). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2472, 77 грн. (2 560,90 х 309 090,16 : 320 105,72).

Outcome: partial