Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №24900-01/2024 від 27.01.2024, укладеним між ним та ТОВ «Cтар Файненс Груп», правонаступником якого за договором факторингу є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у розмірі 56000,00 грн, з них: 16000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 40000,00 грн заборгованість за процентами. Крім того, просить стягнути судові витрати: 3028,00 грн судовий збір. Рух справи 16.09.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді. 23.09.2025 у справі відкрите провадження, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Перший розгляд призначено на 27.10.2025, відкладено на 18.12.2025. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. 17.11.2025 від відповідача надійшли письмові пояснення на позов, які зводяться до того, що він визнає вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 16000 грн, хоча стверджує, що не знайомий з текстом договору та паспортом кредиту. Нараховані відсотки майже в три рази перевищують тіло кредиту, а тому є несправедливими. Надав також документи, які підтверджують його незадовільний матеріальний стан та стан здоров`я. 02.12.2025 надійшла відповідь на відзив, яка зводиться до спростування твердження відповідача щодо не ознайомлення з договором та паспортом кредиту, оскільки для його укладення відповідач мав здійснити певну послідовність дій, без яких кредит не був би наданий. Розмір заборгованості підтверджений листом про переказ кредитних коштів відповідачу та розрахунком заборгованості, які долучені до позову. Суд, враховуючи ту обставину, що всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину, що раніше суд відкладав розгляд справи, вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. 27.01.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 24900-01/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у розмірі 16000,00 грн, строком на 100 днів (дата надання кредиту -27.01.2024, дата погашення 05.05.2024, процентна ставка -2,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, кредит надається у безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5167 80хх -хххх -2513. Перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через систему ВankID НБУ ідентифікаційних даних клієнта. Договір, як і паспорт споживчого кредиту з аналогічними умовами, підписаний відповідачем електронним підписомW0721, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №\~3426_250806142452 від 06.08.2025: 27.01.2024 19:00:07 на суму 16000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 336350500, призначення платежу: Зарахування 16000 грн на картку [NUMBER] .(а.с.6-9, 10-11, 12) Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка, у відповідності до розрахунку позивача, станом на 31.07.2024 становить 56000,00 грн, з яких: 16000,00 грн - заборгованість за кредитом, 40000,00 грн - заборгованість за процентами. (а.с.18). 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29072024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами. (а.с.13 17), в т.ч. до відповідача, [PERSON] за кредитним договором № 24900-01/2024. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16000,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Проте суд не може погодитись з розміром нарахованих відсотків за цим кредитним договором у розмірі 40000,00 грн, зважаючи на таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023 доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір № 24900-01/2024 було укладено 27.01.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до цього договору слід застосувати положення частини 5статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено максимальний розмір відсотків за користування кредитними коштами 1% на день. Отже, суд доходить висновку, що умови укладеного договору позики в частині визначення розміру відсотків за стандартною відсотковою ставкою у розмірі 2,5% в день, які передбачені кредитним договором, суперечать чинному законодавству, тому згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість за відсотками за укладеним між сторонами кредитним договором № 24900-01/2024 від 27.01.2024, зважаючи на встановлену ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальну денну процентну ставку 1%, за період з 27.01.2024 по 05.05.2024 (узгоджена дата погашення кредиту). Тобто, заборгованість відповідача за відсотками за укладеним між сторонами кредитним договором № 24900-01/2024 від 27.01.2024 за період з 27.01.2024 по 05.05.2024 (100 днів) становить 16000,00 грн, відповідно до розрахунку (16000 грн Х 0,01 =160 грн/день. 160 грн Х 100 днів). Підсумовуючи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог за договором про надання споживчого кредиту № 24900-01/2024 від 27.01.2024 року в розмірі 32000,00 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 1600,00 грн, заборгованості за відсотками 16000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позовні вимоги задоволені на Зокрема, згідно платіжної інструкції №133014 від 05.09.2025 позивачем було сплачено 3028,00 грн судового збору. Оскільки позов задоволено на 57,14%, відповідно стягненню на користь позивача з відповідача підлягає 1730,20 грн. (3028,00 Х57,14%) На підставі викладеного,

Outcome: partial