Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гудзь Л.Г., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просила розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 14.07.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 562. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позов умотивований тим, що подружні відносини між сторонами фактично припинені через відмінні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння при вирішенні питань, що постають у сімейному житті. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб між ними існує лише формально. Примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача й загальновизнаним моральним засадам суспільства. В зв`язку з викладеним, оскільки шлюбні відносини між ними з відповідачем остаточно припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явили ся. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гудзь Л.Г. надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності та за відсутності позивача. Позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, надісланий за місцем реєстрації відповідача рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів та повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не був вручений, а поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки, її представника та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з?явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 14.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 562. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , які, як слідує зі змісту позову, проживають разом із матір?ю [PERSON] . В ході судового розгляду справи було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Будь-яких відомостей про те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей чи поділу майна подружжя суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За вимогами статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своєму позові просила залишити їй набуте від шлюбу прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved