Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

27 листопада 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Андрущенком М.В., що діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року. В позові зазначено, що 16 червня 2025 року між ТОВ "Іннова-Фінанс" та відповідачем було укладено Договір про надання коштів у позику №8544140625. Перерахування коштів в рамках виконання умов Договору, в розмірі 10000 грн було здійснено шляхом грошового переказу на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою про успішність здійснення перерахування коштів, як операцій з використанням платіжного сервісу із зазначенням найменування отримувача "EasyPay" кредитних коштів, виданою ТОВ ФК "Контрактовий Дім". ТОВ "Іннова Фінанс", ("Іннова-Нова" після зміни назви), співпрацює з ТОВ ФК "Контрактовий Дім" на підставі договору № 160523/1 від 16 травня 2023 року. Товариство свої зобов`язання відповідно до умов договору виконало повністю, в той час як відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість за Договором про надання коштів у позику № 8544140625 перед позивачем, складає 25900,00 грн, а проценти нараховувалися з 16 червня 2025 року по 06 листопада 2025 року включно. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 25900,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання направив заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача, через занадто велике нарахування відсотків, відзиву на позовну заяву не направляв (а.с.78). Оскільки представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 16 червня 2025 року, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», між ТОВ «Іннова Фінанс», яке 08 вересня 2025 року змінило назву на ТОВ «Іннова-Нова» та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №8544140625, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 10000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою за користування кредитом 1,0 % в день від суми кредиту протягом 180 днів, 0,87 % в день від суми кредиту протягом наступних 180 днів та сплатою комісії за надання кредиту, в розмірі 15 % від суми кредиту (а.с.22-35). Крім того 16 червня 2025 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.46-48). Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Іннова Фінанс» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції №20255-1354-227421687 від 16 червня 2025 року та листом АТ «ПУМБ» від 10 грудня 2025 року, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, грошові кошти, відсотки за їх користування та комісію вчасно не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 25900,00 грн. (а.с.37,72-75). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу станом на 06 листопада 2025 року нараховано за даним кредитним договором заборгованість, у розмірі 25900,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14400,00 грн. заборгованість за відсотками та 1500,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с.62-65). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув отримані грошові кошти, не сплатив відсотки і комісію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а заперечення відповідача щодо розміру нарахований відсотків за кредитним договором, суд вважає безпідставними, оскільки вони нічим не обґрунтовані. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн.

Outcome: approved