Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

11.08.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 12.08.2025), представником позивача Швець А.В. подано вказану позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 10.06.2024 у розмірі 69 273, 64 грн, а також судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПAT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було перейменовано в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 10.06.2024 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.06.2024. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Отже, 10.06.2024 між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого Відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). З 01.09.2020 року зменшено відсоткову ставку, що відображено в розрахунку заборгованості: Пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; Базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (37,2 %); Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (74,4 %). AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим, у відповідача наявне прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення підпункту 4.16 пункту 4 Розділу II умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 04.04.2025 банк надіслав відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим, та відповідно до пунктів 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів; від 31 до 90 днів; від 91 до 120* (210) днів від 121 (211) дня до повного погашення; строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів; штраф у розмірі 50 грн; штраф у розмірі 100 грн; штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором станом на 04.06.2025 становить 69 273, 29 грн в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 69 273, 29 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.; заборгованість за відсотками 0,00 грн. Оскільки, відповідач відмовляється повернути кошти, з його боку відносно позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 18.08.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки зазначений спір визнано судом малозначним, враховуючи положення статей 19, 274, 279 ЦПК України. Позивачу у порядку, встановленому статтею 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталася. З урахуванням того, що 08.08.2025 відповідно до статей 43, 177 ЦПК України, позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви з додатками, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано судом 18.08.2025 та 10.09.2025 (повторно) на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] , а також на електронну пошту [INFO] , зазначену у позовній заяві, та згідно довідки про доставку електронного листав документ ухвала суду від 18.08.2025 у справі №363/4610/25, доставлено 18.08.2025 о 18:18:10. Конверти із судовою кореспонденцією, надіслані відповідачу на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 10.06.2024 між AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, у якій вона просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У анкеті-заяві зазначено, що підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank, відповідач погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно пункту 2 Анкети-заяви, відповідач підписанням цього договору підтвердила встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільговогу періоду, що складається до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. У пункті 4 Анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. У пункті 5 Анкети-заяви відповідач погодилася з тим, що невід`ємною частиною Анкети-Заяви є її Запевнення до Договору про надання банківських послуг monobank, з підписанням якого в мобільному додатку Договір набуває чинності. 10.06.2024 року відповідачем підписано Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank. До Анкети - заяви банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, а також Тарифи «Чорна картка monobank», Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту. Як убачається із виписки по рахунку за кредитною карткою [PERSON] за період з 10.06.2024 по 21.06.2025 відповідач користувалася наданими позивачем кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості, що підтверджує, що відповідач користувалася кредитною карткою, тобто реалізувала своє право на користування кредитними коштами. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за вказаним договором, станом на 04.06.2025 становить 69 273, 29 грн, яка складається із тіла кредиту у розмірі 61 251, 29 грн та заборгованості за пенею у розмірі 8 022, 35 грн. При цьому, останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснила 04.06.2025 в розмірі 150,00 грн, що також підтверджує, що відповідач користувалася кредитною карткою, тобто реалізувала своє право на користування кредитними коштами. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина друга статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем за Договором станом на 04.06.2025 становить 69 273, 29 грн в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 69 273, 29 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.; заборгованість за відсотками 0,00 грн., яку і просив стягнути. В той же час, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за вказаним договором, станом на 04.06.2025 становить 69 273, 29 грн, яка складається із тіла кредиту у розмірі 61 251, 29 грн та заборгованості за пенею у розмірі 8 022, 35 грн. Згідно із пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Тому, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 8 022, 35 грн, оскільки з 24.02.2022 та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено її стягнення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову у цій частині. З огляду на викладене, оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61 251, 29 грн. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач, звертаючись до суду з позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2 141, 87 грн.

Outcome: partial