Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] -адвокат Захарко Ю.Ю. звернулася до суду з позовом, в якому просила зняти арешт з квартири [ADDRESS] , номер запису про обтяження 9930106, накладений на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП 44379566, виданої відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області 16.09.2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із січня 1987 року, який було розірвано 26.12.2012 на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2013 (набрало законної сили 25.02.2013) було задоволено позов [PERSON] ; поділено спільне майно подружжя між [PERSON] та [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] ; на три земельні ділянки. [PERSON] присуджено грошову компенсацію замість її частки у спільному майні у розмірі 207 125 грн. Стягнуто з [PERSON] в користь держави 1 024 грн. 25 коп. судового збору. В матеріалах вказаної цивільної справи є розписка від 14 лютого 2013 року в якій зазначено, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошову компенсацію замість частки у спільному майні у розмірі 207 125 грн. Отже у позивача право власності на вказане нерухоме майно виникло 25.02.2013. 05 червня 2015 року Реєстраційною службою Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської областіб/н виданого 14 лютого 2013 року, яке того ж дня отримали [PERSON] та [PERSON] . Як стало відомо позивачу, на вказану квартиру накладено арешт в межах суми звернення стягнення 212 385,4 грн. та оголошено заборону на її відчуження в рамках виконавчого провадження згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП 44379566, виданої відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області 16.09.2014 року. У інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 29 квітня 2025 року є відомості про державну реєстрацію 19.09.2014 арешту вищевказаного нерухомого майна; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21851927 від 05.06.2015, номер запису про обтяження 9930106. Із відповідей на адвокатський запит, наданих відділом ДВС, відомо, що в період з 12 серпня 2014 по 22 липня 2015 року на їх виконанні перебувало ВП 44379566 з виконання виконавчого листа №452/3734/13-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області18.03.2014про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк`заборгованості за кредитним договором в сумі 191 165,68 грн. та 1 912,00 грн. судового збору; арешт на майно [PERSON] не накладався, однак на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, оскільки ця квартира перебуває у власності [PERSON] згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 06.05.2025, АТ «ВТБ БАНК» перебуває в стані припинення і уповноваженою особою є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Відомості про правонаступників відсутні. [PERSON] померла [INFO] в Австрії, спадщина після її смерті не відкривалася, майна на момент смерті вона не мала. 12.10.2021 Самбірським міськрайонним судом Львівської області у цивільній справі №452/3335/21 задоволено позов [PERSON] ; визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] та знято її з реєстраційного обліку вказаного місця проживання. Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить житлова квартира [ADDRESS] . Арешт на належну позивачу квартиру був накладений після набуття ним її у власність. Наявність накладеного арешту перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 15.10.2025на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якомупредставником відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кустовою Т. було зазначено, що відповідач просить прийняти законне та обґрунтоване рішення посилаючись на наступне. На підставі рішення НБУ від 27.11.2018 №796рш/БТ «Про віднесення АТ «ВТБ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2018 №3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». На виконання приписів ст.521 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» АТ «ВТБ БАНК» здав в архів Національного Банку України документи Банку по 2022 рік, а також довідковий апарат по них, про що складено відповідні акти. Термін зберігання справ з юридичного оформлення рахунків клієнтів за активними операціями (в т.ч. кредитні договори, договори застави) складає п`ять років після виконання умов договору. У зв`язку із вищезазначеним, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні первинні документи АТ «ВТБ БАНК» за заначений період. Відповідно до наявних у володінні та розпорядженні Фонду даних, права вимоги за кредитним договором №R537001433418 від 27.10.2011 (позичальник [PERSON] ) було відступлено Банком до дати запровадження тимчасової адміністрації. 28.10.2025на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції, в яких вони зазначили, що з позовом незгідні і просять відмовити в його задоволенні з наступних підстав: - в період з 12.082014 по 22.07.2015 у них на виконанні перебувало виконавче провадження №44379566 з виконання виконавчого листа №452/3734/13-ц виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 18.03.2014 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором №R537001433418 від 27.10.2011 в сумі 191 165,68 грн. та 1 912 грн. 00 коп. судового збору; - з метою забезпечення реального виконання рішення, державним виконавцем винесено постанову ВП44379566 від 16.09.2014 про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, і зареєстровано обтяження 9930106 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме : на все нерухоме майно боржника [PERSON] , в т.ч. на квартиру [ADDRESS] ; - 22.07.205 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника [PERSON] не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними); - завершене виконавче провадження передано до архіву органу державної виконавчої служби та після закінчення 3-х річного строку зберігання - знищене; - згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомогомайна- квартира [ADDRESS] перебуває у власності боржника [PERSON] ; - згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень арешт на належне [PERSON] майно не накладався; - обтяження на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстроване швидше ніж право власності на нього набув [PERSON] ; - у Єдиному реєстрі боржників міститься 20 записів про непогашені борги [PERSON] на користь Державив особі ДФС України та Пенсійного Фонду України; - в межах виконавчого провадження (ВП44379566) стягнень не проводилося (в т.ч. стягнень виконавчого збору в розмірі 19 307,77 грн. в дохід держави та витрат виконавчого провадження). Під час судового розгляду представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Фондугарантування вкладівфізичних осіб в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судовому засіданні з позовом не погодилась, підтримала позицію викладену в письмових поясненнях наданих суду, просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача та 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі,суд прийшов до наступних висновків. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 26 грудня 2012 року задоволено позовну заяву [PERSON] ; розірвано шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 31 січня 1987 року у відділі ЗАГС Самбірського міськвиконкому Львівської області за актовим записом №19; [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської областівід 14 лютого 2014 року (справа №452/151/13-ц) (набрало законної сили 25.02.2013) задоволено позов [PERSON] ; поділено спільне майно подружжя між [PERSON] та [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та на три земельні ділянки; [PERSON] присуджено грошову компенсацію замість її частки у спільному майні у розмірі 207 125 грн. Стягнуто з [PERSON] в користь держави 1 024 грн. 25 коп. судового збору. Згідно копії розписки від 14.02.2013, яка є складовою справи №452/151/13-ц, [PERSON] отримала від [PERSON] грошову компенсацію замість її частки у спільному майні у розмірі 207 125 грн. Розписками від 14.02.2014, які є складовими справи №452/151/13-ц, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] отримали повний текст рішення Самбірського міськрайонного суду від 14.02.2013 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Як встановлено судом, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна№424631811 від 29.04.2025- право приватної [PERSON] в частці 1 наквартиру [ADDRESS] областізареєстроване 04.06.2015; документи подані для державної реєстрації рішення суду б/н видане 14.02.2013, видавник: Самбірський міськрайонний суд.Запис про обтяження №9930106 від 19.09.2014; документи подані для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП44379566 виданий 16.09.2014, видавник старший державний виконавець Присліпська І.Р.; вид обтяження арешт майна. Із відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно відомо, що з 14.04.2005 право приватної власності в частці 1/1 на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] ; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, р.№1960, 04.08.1997, посвідчений Копистянською І.М. приватним нотаріусом Самбірського міськнотокругу. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38630931 від 05.06.2015 підтверджується актуальна інформація про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , зокрема, право приватної власності [PERSON] в частці 1 на вищевказану квартиру зареєстроване 04.06.2015. Підстава виникнення права власності - рішення суду б/н видане 14.02.2013, видавник: Самбірський міськрайонний суд. Постановою старшого державного виконавця Присліпської Г.Р. відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 16.09.2014 №ВП44379566 при примусовому виконанні виконавчого листа №452/3734/13-ц виданого 18.03.2014 Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь ВАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором №R537001433418 від 27.10.2011 в сумі 191 165,68 грн. та 1 912 грн. 00 коп. судового збору постановлено накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення 212 385,45 грн.; заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] , лише в межах суми боргу. Із листа Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.08.2025 відомо, що арешт на нерухоме майно [PERSON] не накладався, однак на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, оскільки ця квартира перебуває у власності [PERSON] згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. Із листа відповіді на адвокатський запит, виданого Самбірським відділом державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціївід 09.05.2025 вбачається, що : -в період з 12.082014 по 22.07.2015 у них на виконанні перебувало виконавче провадження №44379566 з виконання виконавчого листа №452/3734/13-ц виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 18.03.2014 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором №R537001433418 від 27.10.2011 в сумі 191 165,68 грн. та 1 912 грн. 00 коп. судового збору; -з метою забезпечення реального виконання рішення, державним виконавцем винесено постанову ВП44379566 від 16.09.2014 про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, і зареєстровано обтяження 9930106 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме : на все нерухоме майно боржника [PERSON] , в т.ч. на квартиру [ADDRESS] ; -22.07.205 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника [PERSON] не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними); -завершене виконавче провадження передано до архіву органу державної виконавчої служби та після закінчення 3-х річного строку зберігання - знищене; -згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна - квартира [ADDRESS] перебуває у власності боржника [PERSON] ; -згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень арешт на належне [PERSON] майно не накладався; -обтяження на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстроване швидше ніж право власності на нього набув [PERSON] ; -у Єдиному реєстрі боржників міститься 20 записів про непогашені борги [PERSON] на користь Державив особі ДФС України та Пенсійного Фонду України; -в межах виконавчого провадження (ВП44379566) стягнень не проводилося (в т.ч. стягнень виконавчого збору в розмірі 19 307,77 грн. в дохід держави та витрат виконавчого провадження). Витягом з актового запису про смерть №042440/2022 від 29.11.2022, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Відень-Гітцінг (Республіка Австрія), засвідчується, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 643/3614/17 та номером провадження 14-479цс19 дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з абз.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Відповідна позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 06.11.2019 у справі № 910/14328/17, від 29.08.2019 у справі 910/10984/18. За таких обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] саме 25.02.2013 рокуна підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2014 року (справа №452/151/13-ц) (набрало законної сили 25.02.2013), а 04.06.2015 відбулось лише підтвердження факту набуття ним права власності на нерухоме майно шляхом здійснення державної реєстраціїйого речових прав на вищевказану квартиру в частці 1. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 і 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Аналізуючи встановлені обставини, які підтверджуються дослідженими доказами, суд вважає, що твердження представника 3-ї особи про те, що арешт на нерухоме майно [PERSON] не накладався, однак на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, оскільки ця квартира перебуває у власності [PERSON] згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам та не гуртуються на законі. Зокрема, право власності на спірну квартиру виникло у позивача 25.02.2013 року, а постанова про накладення арешту старшим державним виконавцем постановлена 16.09.2014, тобто в той час, коли боржник [PERSON] вже власником (співвласником) даної квартири не була. Покликання представника 3-ї особи на ту обставину, що інформація про боржника [PERSON] у ВП 44379566, як про власника вищевказаної квартири наявна у відомостях Реєстру прав власності на нерухоме майно (з 14.04.2005 право приватної власності в частці 1/1 на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] ; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, р.№1960, 04.08.1997, посвідчений Копистянською І.М. приватним нотаріусом Самбірського міськнотокругу) не приймається судом до уваги, оскільки станом на 16.09.2014 (винесення старшим державним виконавцем потстанови про накладення арешту на квартиру) власник спірної квартири змінився, ним був [PERSON] з 25.02.2013 року, а дана інформація є лише інформативною, яка доповнює всю історію перебування даної квартири у власності конкретних власників. Також суд не приймає до уваги інші докази та обґрунтування учасників справи, оскільки вони висновків суду не спростовують. Враховуючи вищевикладене, а також те, що арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (квартири [ADDRESS] ), які виникли на підставі постанови старшого державного виконавця від 16.09.2014 року у виконавчому провадженні №44379566, що знаходилось у Самбірському відділі державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,чинять позивачу перешкоди у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном, власником якого він являється, без законних на те підстав, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved