Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Свеа Фінанс» з посиланням\~на те,\~що 23.06.2024\~між ТОВ\~«Селфі кредит»\~та [PERSON] було укладено договір № 1588335 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику (споживачу) кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. В подальшому, позичальник, звернувшись до ТОВ «Селфі Кредит» та підписавши додаткову угоду у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ініціював збільшення суми кредиту, загальний розмір якого становить 10000 грн.. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов договору, в результаті чого виникла заборгованість. 24.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новому кредитору) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, в тому числі за кредитними договорами, тому числі і до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 1588335 від 23.06.2024 становить 41379,28 грн., з яких 9339,98 грн. заборгованість по тілу кредиту; 27039,30 грн. заборгованість по відсотках; 5000 грн. пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 41379,28 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 9 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 71-72). Відповідачу надано строк на подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Свеа Фінанс» одночасно з позовною заявою подало до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника позивача (а.с. 65). Відповідач в судове засідання вдруге не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття та позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 74, 80), проте, вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відміткою щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 77, 83), а тому суд вважає, що відповідач відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~про розгляд справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено,\~що 23.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений Договір № 1288335 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с. 10-14). Відповідно до п. 1.1. договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит у національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 1.2 1.4. договору, сума кредиту складає 7000 гривень; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, первісна редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору. Пунктом 1.5. договору погоджено процентну ставку (фіксована), яка нараховується за користування кредитом. Зокрема, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах, вказаного в п. 1.3 цього договору (п. 1.5.1.). Загальні витрати на дату укладення договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 37800 грн. (1.8.1.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13852,27% річних (п. 1.9.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44800 (п. 1.10.1). Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховуються товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 23.06.2024. Порядок укладення договору передбачений розділом 7 договору «Порядок укладення договору та створення електронних підписів сторін». Відповідно до п. 7.1. договору, цей договір укладається за допомогою ІКС товариства, доступ якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в товаристві. Всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору (п. 9.10.). Вказаний договір та додатки до нього, а саме графік платежів (а.с. 14) та інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (а.с. 14 зв.), підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 24.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 1588335 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с. 19-20), відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 3000 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору. Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди сторони погодили викласти п. 1.2 договору в новій редакції «п. 1.2. сума кредиту (загальний розмір) складає 1000 грн.. Тип кредиту кредит». Пунктом 1.2 додаткової угоди сторони погодили викласти додаток № 1 до договору в новій редакції. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначили, що на момент укладення цієї додаткової угоди денна процентна ставка складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,5% в день; загальні витрати зазначені в договорі на дату його укладення, збільшаться та складуть за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 53910 гривень; орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в договорі на дату його укладення, збільшиться та складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13645,05% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення, збільшиться та складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63910 грн. Дата надання частини кредиту: 24.06.2024 (п. 1.3. додаткової угоди). Додатковою угодою сторони також погодили внести зміни до п. 6.4 договору і викласти його в новій редакції: «п. 6.4. у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: п. 6.4.1 у розмірі 1500 грн. на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та п. 6.4.2 у розмірі 110 грн. починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до п. 4. додаткової угоди, підписуючи цю додаткову угоду, споживач підтвердив, що перед укладенням цієї додаткової угоди йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), з урахуванням збільшення суми кредиту. Інші умови договору, в тому числі строк кредиту, та процентна ставка, визначені договором, залишаються без змін (п. 5 додаткової угоди). Відповідно до п. 8. додаткової угоди, дана додаткова угода та додаток 1 від 24.06.2024 вважаються укладеними з моменту їх підписання сторонами, з боку споживача електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству і ІКС товариства/зазначений в договорі, та з боку товариства шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Дана додаткова угода та додаток 1 від 24.06.2024 є невід`ємною частиною договору. Всі терміни та скорочення, що використовуються в цій додатковій угоді мають таке ж значення, що і у договорі (п. 9 додаткової угоди). Вказана додаткова угода та додаток 1 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 19зв. - 20), підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивачем до позовної заяви також додано паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, яка зберігає чинність та є актуальною до 25.06.2024, паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди до договору договору про споживчий кредит, яка зберігає чинність та є актуальною до 24.06.2024, та які підписано відповідачем, а також правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» (а. с. 15-16, 17-18, 21-30). На підтвердження виконання зобов`язань ТОВ «Селфі Кредит» за кредитним договором позивачем надано копії повідомлень ТОВ «Пейтек» від 26.02.2025 № 20250226-143 та № 20250226-142 (а.с. 34, 35), відповідно до яких ТОВ «Пейтек», на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 01042024-2 від 01.04.2024, укладеного ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит», було успішно перераховано від ТОВ «Селфі Кредит» на платіжну картку клієнта № [NUMBER] 23.06.2024 кошти в розмірі 7000 грн. та 24.06.2025 кошти в розмірі 3000 грн.. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується також розрахунком заборгованості за вказаним договором, де відображено платежі, вчинені відповідачем на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 31-33). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1588335 від 23.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.02.2025, вчиненого ТОВ «Селфі Кредит» (а.с. 31-33), заборгованість за вказаним кредитним договором становить 41379,28 грн., з яких 9339,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27039,30 грн. заборгованість за процентами та 5000 грн. пеня. Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та ним не надано суду свій контррозрахунок на суму боргу. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Вищевказаний договір № 1588335 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 23.06.2024, укладений [PERSON] з ТОВ «Селфі Кредит», підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вищевказаний договір про надання споживчого кредиту та додаткова угода до нього підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вищевказаного кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. 24 лютого 2025 року між ТОВ «Селфі\~кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» був укладений договір факторингу № 01.02.-04/25 (а.с. 36-42). Відповідно до п. 2.1. договору клієнт ТОВ «Селфі Кредит» відступає (передає) фактору ТОВ «Свеа фінанс» право вимоги, а фактор набуває права вимоги до клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованостей складає 42822135,47 грн. згідно з реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа (п 2.2. договору). Клієнт зобов`язаний у день підписання цього договору передати фактору у формі електронного документа реєстр боржників за формою, встановленою в додатку 1 до цього договору з усіма заповненими даними (п. 5.1. договору). Факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі документації, за формою, що наведена у додатку № 2 до цього договору, підписаним уповноваженими представниками сторін (п. 5.3 договору). ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило ТОВ «Селфі Кредит» суму фінансування згідно договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 (а.с. 47). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 (а. с. 48, 49) [PERSON] у вказаному реєстрі зазначений як боржник за кредитним договором № 1588335, заборгованість за основною сумою кредиту 9339,98 грн., заборгованість за відсотками 27039,30 грн., сума штрафних санкцій 5000 грн., а всього 41379,28 грн.. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач ТОВ\~«Свеа Фінанс» зазначає,\~що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором платежів. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь банку. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» кредитного договору, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «Свеа Фінанс»,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~ТОВ «Свеа\~Фінанс» заборгованості\~за тілом\~кредиту в\~розмірі 9339,98\~грн.\~та пенею\~в розмірі\~5000\~грн.. Згідно ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 31-33) судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на 24.02.2025 за вказаним кредитним договором становить 41379,28 грн., з яких 9339,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27039,30 грн. заборгованість за процентами та 5000 грн. пеня. Проценти по кредиту нараховані за період з 23.06.2024 по 24.02.2025 в межах строку кредитування. Надаючи оцінку наданим позивачем доказам, суд вважає, що вимоги позивача в частині\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за тілом\~кредиту та\~пенею є обґрунтованими та такими, що засновані на законі, тому підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 27039,30 грн., з огляду на наступне. Як зазначено вище, договір № 1588335 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 23.06.2024, укладений між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит», містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за денною процентною ставкою 1,5% (п. 1.7.1 договору та п. 1.3 додаткової угоди до вказаного договору). Згідно з п. 17\~Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із\~Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей\~Закон\~набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно з карткою документа\~Закону № 3498-ІХ\~визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року. Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування\~Закону № 3498-ІХ, а також п. 17\~Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). На підставі частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності\~Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої\~статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. Враховуючи, що вищевказаний кредитний укладено 23.06.2024, а тому за період з 23.06.2024 (день укладення договору та отримання кредиту) по 20.08.2024 (день закінчення встановлених законодавством других 120 днів) проценти за користування повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки в розмірі 1,5%, що за 59 днів становить 8413,50 грн. (7000х1,5%х2 + 10000х1,5%х22 +9339,99х1,5%х35). Термін дії договору (360 днів) по 18.06.2025. Тому з 21 серпня по 18 червня 2025 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5\~статті 8 Закону України "Про споживче кредитування"\~за денною ставкою 1%. Враховуючи, що проценти за вказаним кредитним договором нараховувалися до 24.02.2025 (продаж прав вимоги), то з 21.08.2024 по 24.02.2025, а саме за 188 днів складає 17559,16 грн. (9339,98 х 1% х 188). Тому, зважаючи на заявлений позивачем період, а саме з 23.06.2024 по 24.02.2025, тобто за 247 днів, повинно було бути нараховано 25972,66 грн., а з урахуванням того, що відповідачем сплачено проценти в розмірі 7713 грн. до стягнення підлягає 18259,66 грн. заборгованості за процентами. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Враховуючи вищевикладене та висновки Верховного Суду, проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9339,99 грн., по процентах в розмірі 18259,66 грн., по пені у розмірі 5000 грн., в задоволенні решти вимог слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (78,78 %) у розмірі 1908,37 грн..

Outcome: partial