Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 18.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 101763831, відповідно до умов якого сума кредиту становить 3900,00 грн, проценти за користування кредитом 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 24.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 4338810, відповідно до умов якого сума кредиту становить 13100,00 грн, проценти за користування кредитом 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 25.09.2021 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір № 3232936 відповідно до умов якого сума позики становить 3050,00 грн, середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 08.10.2021 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 77439531, яким передбачено, що сума позики становить 2 000,00 грн, процентна ставка становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. 29.12.2021 було укладено договір № 29-12/2021-45 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101763831. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101763831. 28.12.2021 було укладено договір № 28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4338810 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором № 4338810. 09.02.22 укладено договір № 09/02-2022 відповідно до якого ТОВ «Маніфа» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитниими договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3232936. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором № 3232936. 22.02.2022 укладено договір № 22/02/2022 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором № 77439531. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором № 77439531. Відповідач кредитні кошти отримала, однак умови договору не виконала, кредит не сплачувала ,у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, а саме за договором № 101763831 від 18.09.2021 в розмірі 26 726,70 грн, за договором № 4338810 від 24.09.2021 в розмірі 70052,25 грн, за договором № 3232936 від 25.09.2021 в розмірі 9908,40 грн., за договором № 77439531 від 08.10.2021 в розмірі 6776,32 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Кушніренко А.В. зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (Постанова Великої Палати ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Водночас жодним документом, у тому числі договорами, паспортом споживчого кредиту чи іншим документом не передбачено конкретний вид пролонгації, який застосовується до кредитних договорів № 4338810, № 101763831, №3232936, №77439531. Таким чином, вказані суми боргу не обгрунтовані та не доведені належними і допустимими доказами, такими як виписка з банківського рахунку. Також, до матеріалів позовної заяви не додано доказів надання відповідачу у кредит відповідної суми коштів за кредитними договорами №4338810, № 101763831, №3232936, №77439531. Просить відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не додано доказів фактичного здійснення витрат часу, витраченого на виконання відповідної роботи, обсягу виконаної роботи адвокатом. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідач підписала договори №4338810, № 101763831, №3232936, №77439531 електронним підписом, таким чином підтвердила та ознайомилась з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Щодо підтвердження факту видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено квитанцію, згідно якої вбачається що по договору № 4338810 відповідачу були перераховані кошти, також надано квитанцію на підтвердження перерахування коштів по кредитному договору № 101763831, по кредитному договору № 3232936 додано лист ТОВ ФК «Універсальні платіжні рішення» та щодо кредитного договору № 77439531 представником позивача надано лист ТОВ ФК «Фінекспрес». Надані представником позивача розрахунки заборгованості чітко вказують з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована, отже розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, а підстави виникнення заборгованості є законними. Щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу, то відповідач не наводить обгрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції, такі твердження є припущенням, а доказування не може грунтуватись на припущеннях. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлені належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайту суду. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглядає справу за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 вересня 2021 року року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір № 4338810, відповідно до п.1.1 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк п.1.3 догору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений у п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з п. 1.2 розмір кредиту становить 13 100,00 грн. Пунктом 1.3, 1.4 передбачено, що кредит надається строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту - 24.09.2021. Пунктом 1.5.1 договору визначено, що комісія за надання кредиту 1310,00 грн , яка нараховується за ставкою 10 ,00 % від суми кредиту одноразово. З п. 1.5.2 вказаного договору вбачається, що проценти за користування кредитом 2456,25 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредит за кожен день користування кредитом. 24.09.2021 відповідач підписав заявку на отримання кредиту № 4338810 та погоджені умови кредитування, погоджена сума 13100 грн, погоджений строк 15 днів, комісія одноразово 10,00 %, ставка процентів 1,25 % за кожен день користування. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» здійснено акцепт договору № 4338810 від 24.09.2021 позичальником підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R98577 24.09.2021. На підтвердження перерахування кредитних коштів свідчить квитанція АТ КБ «Приватбанк» ID платежу 1773176636 про зарахування суми 13100,00 грн згідно договору 4338810 від ТОВ «Міолан» на картку № [NUMBER] . Згідно з розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» становить 70052,25 грн., що складає заборгованість по основній сумі кредиту 13100,00 грн., заборгованість за відсотками 56952,25 грн. Також, 18 вересня 2021 року року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101763831, відповідно до п.1.1 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк п.1.3 догору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений у п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з п. 1.2 розмір кредиту становить 3900 грн. Пунктом 1.3, 1.4 передбачено, що кредит надається строком на30 днів. Термін (дата) повернення кредиту - 18.10.2021. З п. 1.5.2 вказаного договору вбачається, що проценти за користування кредитом 11,70 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредит за кожен день користування кредитом. 13.09.2021 відповідач підписав заявку на отримання кредиту № 101763831 та погоджені умови кредитування, сума кредиту 3900 грн, погоджений строк 30 днів, ставка процентів 0,01 % за кожен день користування. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» здійснено акцепт договору № 101763831 від 18.09.2021 позичальником [PERSON] підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U87366 18.09.2021. На підтвердження перерахування кредитних коштів свідчить квитанція АТ КБ «Приватбанк» ID платежу 17675627720 про зарахування суми 3900 грн згідно договору 101763831 від ТОВ «Міолан» на картку № [NUMBER] . Згідно з розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» становить 26726,70 грн., що складає заборгованість по основній сумі кредиту 3900,00 грн., заборгованість за відсотками 22826,70 грн. Крім того, 25.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «Маніфою» укладено договір позики № 3232936, відповідно до якого сумапозики становить 3050, 00 грн, строкпозики 25 жовтня 2021 (30 днів). Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 1,99 від суми позики за кожен день коритсування позикою в межах повного строку позики, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором t36353. На підвтердження перерахування коштів позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення», в якій зазначено, що 25.09.2021 на суму 3050,00 на картку № [NUMBER] , здійснено перерахунок коштів, номер транзакції в системі iPay.ua 110631536. Відповідно до додатку № 1 до договору позики № 3232936 від 25 вересня 2021 , розрахунок за договором позики становить загальну суму 4870,85, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3050,00 грн та 1820,85 грн заборгованості за процентами. Позивачем надано розрахунок заборгованості складений ТОВ «Маніфою» за договором позики № 3232936, відповідно до якого сума заборгованості становить 9446,33 грн ,яка складаєтся з 3050 грн заборгованість за тілом кредиту та 6858,40грн заборгованість за процентами. Також, 08.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір позики № 77439531, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн, стрком на 30 днів, з прцентною ставкою 1,99 %. Відповідно до розарухунку заборгованості товариства [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 77439531 в розмір 6776,00 грн, яка складається з 2000 грн заборгованості за тілом кредиту, 4776,00 грн заборгованості за процентами. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 28-12/2021-72 за яким ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 4338810 боржником по якому є [PERSON] і згідно реєстру боржників до вказаного до говору факторингу заборгованість останньої складає 32062,25 грн. 29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 29-12/2021-45 за яким ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 101763831 боржником по якому є [PERSON] і згідно реєстру боржників до вказаного до говору факторингу заборгованість останньої складає 15611,70 грн. 09.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 29-12/2021-45 за яким ТОВ «Маніфа» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 3232936 боржником по якому є [PERSON] і згідно реєстру боржників до вказаного до говору факторингу заборгованість останньої складає 9446,33 грн. 22.02.2022 року між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 22.02.2022 за яким ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 77439531боржником по якому є [PERSON] і згідно реєстру боржників до вказаного до говору факторингу заборгованість останньої складає 6776,00 грн В подальшому 10 січня 2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 року за кредитними договорами № 101763831, № 4338810, № 3232936, № 77439531. Крім зазначеного, суд встановив, що на підтвердження перерахування коштів за кредитним договорами № 101763831, № 4338810, № 3232936, № 77439531 суду АТ КБ «Приватбанк» надав виписку по карті № [NUMBER] , яка емітована в банку на ім`я [PERSON] та згідно якої вбачається, що 18.09.2021 на картку зараховано 3900,00 грн, 24 вересня 2021 відбулось зарахування 13 100,00 грн, 25 вересня 2021 на картку зараховано 3050,00 грн та 08 жовтня 2021 відбулось зарахування 2000,00 грн. Згідно частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першоїстатті 1078 ЦК Українипредметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідачем не спростована, власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів не надано, з виписки АТ КБ «Приватбанк» вбачається зарахування коштів по кредитних договорах № 101763831, № 4338810, № 3232936, № 77439531, які містять електронні підписи відповідача, натомість відповідачем належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів на вказану банківську карту відповідачем не надано. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитних договорів між первісними кредиторами та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між первісними кредиторами, наступними кредиторами та відповідачем щодо спірних договорів. Разом зі тим, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц). Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 4338810, які становлять 70052,25 грн. Так, відповідно до п.1.3. та п. 1.5.2 кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 15 днів, відсоткова ставка фіксована 1,25 % за добу. За таких обставин стягненню з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 15-денного строку кредитування в сумі 2465 грн. (13100 грн. х 1,25 % х 15 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування. Також, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 101763831, які становлять 26726,70 грн. не відповідає умовам споживчого договору. Так, відповідно до п.1.3. та п. 1.5.2 споживчого договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 30 днів, відсоткова ставка фіксована 0,01 % за добу. За таких обставин стягненню з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 30 -денного строку кредитування в сумі 11,70 грн. (3900 грн. х 0,01 % х 30 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування. Крім того, розрахунок заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 3232936, які становлять 9908,40 грн. також не відповідає умовам кредитного договору. Так, відповідно до п.2.3.3 та п. 2.3.4 кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 30 днів, відсоткова ставка фіксована 1,99 % за добу. Враховуючи зазначене з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 30 - денного строку кредитування в сумі 1820,85 грн. (3050 грн. х 1,99 % х 30 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування. Суд не погоджується і з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором № 77439531, які становлять 6776,32 грн. Так, відповідно до п.2.1. та п. 2.2 кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 30 днів, відсоткова ставка фіксована 1,99 % за добу. Відтак з відповідача підлягають відсотки нараховані в межах погодженого 30-денного строку кредитування в сумі 3194,00 грн. (2000 грн. х 1,99 % х 30 днів), тобто інша частина відсотків нарахована позивачем поза межами строку кредитування. Суду не надано доказів того, що в даному випадку до договорів № 101763831, № 4338810, № 3232936, № 77439531 було застосовано пролонгацію та змінено строк кредитування, за згодою обох сторін правочину, як не було і укладеної додаткової угоди про продовження строку. Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, спростування розміру заборгованості відповідачем не надано. Відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 438810 у розмірі 15 556,25 грн (тіло кредиту 13100 + 2456,25 відсотки), за кредитним договором № 101763831 у розмірі 3911,70 грн (3900 тіло кредиту +11,70 відсотки), за кредитним договором № 3232936 у розмірі 4870,85 грн (3050 тіло кредиту + 1820,85 відсотки), за кредитним договором № 77439531 в розмірі 3194,00 грн (2000 тіло кредиту + 1194 відсотки), у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню, в іншій частині стягнення відсотків за вказаними кредитними договорами суд вімовляє. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. До матеріалів справи долучено заяву на надання юридичної допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявка на надання юридичної допомоги № 262, витяг з акту про надання юридичної допомоги №11, у якому вказано, що опис наданих послуг, їх вартість та кількість витраченого часу на загальну суму 25 000,00 грн. В той же час в даному випадку суд враховує, що відповідач просив відомвити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу професійну допопомогу, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у відсутність сторін у судовому засіданні та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір розмірі 587,81 грн. Враховуючи викладене, на підставі п.1 ч.1 ст. 512, ч.1 ст. 1077, ст. 514, 1054, ч.1 ст. 1048, ст. 525,526,527,1049, ЦК України,

Outcome: partial