Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

10 жовтня 2025 представник позивача [PERSON] адвокат Сахарова Н.М. звернулася до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-2), який був уточнений від 04.12.2025 року (а.с.67-70) та просить суд постановити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на 38/100 частин житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на 24/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 1991 року. Спадкоємцем майна [PERSON] є він, син [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємець звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак на запит нотаріуса КП «Болградське БТІ» надало довідку про те, що доля домоволодіння, яка належала померлому змінилася, у зв`язку з тим, що частку домоволодіння виділено в окрему поштову адресу. Нотаріус, виявивши розбіжності частки померлого на домоволодіння в правовстановлюючому документі та фактично, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що була винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2025 вих.№ 176/02-31. Зазначене стало підставою звернення до суду. Ухвалою від 13.10.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 10.11.2025 року о 09:00 годині (а.с.22), про що повідомлено сторін по справі (а.с.23). Цією ухвалою суд також витребував у Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Ажинтарева В.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . У підготовчому засідання 10.11.2025 року: - позивач та його представник підтримали позовні вимоги, та попросили оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні з метою надання звіту про оцінку майна будинку садибного типу розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка не була надана під час подання заяви до суду; - представник відповідача - не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та з визнанням позовних вимог (а.с.25-26). Протокольною ухвалою суду проголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 09:00 години о 22.12.2025 року (а.с.34). 27.11.2025 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області суду була надана вищезазначена копія спадкової справи (а.с.39-66). В підготовче засідання 22.12.2025 року - позивач та його представник не прибули, повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.36). Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача (а.с.84); - представник відповідача - не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства. На адресу суду 16.11.2025 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог (а.с.25-26). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27 липня 2018 року, актовий запис №531 (а.с.6). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на 24/100 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно договору купівлі-продажу від 22 листопада 1991 року власником домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] є спадкодавець [PERSON] (а.с.7-8). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] , родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим АРДС центральний архів цивільного реєстру Грузії від 08.02.2021 року, актовий запис № 220 (а.с.10). За результатами вивчення копії спадкової справи №1-2019, заведеної 08.01.2019 року Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.40-66) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся 07.09.2011 року син [PERSON] (а.с.41). Постановою нотаріуса від 01.10.2025 року за №176/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 38/100 частини житлового будинку, [ADDRESS] (а.с.65). 10 вересня 2025 року Комунальним підприємством «Болградське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-14). Згідно довідки Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» від 23.09.2025 року №07 вбачається, що після проведеної поточної інвентаризації за адресою: [ADDRESS] було виявлено, що за даною адресою зареєстровано два житлових будинки літ. «А», літ. «Е». Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради за № 325 від 05.11.2009 р, частину житлового будинку під літ. «Е» виділено в окрему поштову адресу: [ADDRESS] , тому був проведений перерахунок часток за адресою: [ADDRESS] . Після розрахунку часток долі розподілилися наступним чином: Загальна площа - 157,5 кв.м, житлова - 110,6 кв.м. 1). [PERSON] - загальна площа - 51,2 кв.м., житлова - 38,3 кв.м. прим.№3 - 16,9 кв.м, № 4- 10,9 кв.м., №5 - 10,5 кв.м, прибудова літ. «аі» прим.№1- 6,8 кв.м, прибудова літ. «а2» прим. №2 - 6,1 кв.м., [PERSON] », «І», «О», Погріб літ. «Д», частини житлового будинку літ. «Е», внутрішня площа якої складає - 18,3 кв.м., прибудови літ «е» площа - 4,4 кв.м. 1/4 частини дворових споруд № [NUMBER] , що складає - 38/100 частини (а.с.19). Відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єкта нерухомості визначена ринкова вартість житлового будинку за адресою; [ADDRESS] складає 106000.00 гривень (а.с.71-83). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Стаття 1258 ЦК України визначають положення щодо черговості спадкування за законом. Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач мав намір оформити свої спадкові права на спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та вжив для цього усі необхідні дії, втім як зазначав суд вище, постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Анжинтарева від 01.10.2025 - відмовлено позивачу [PERSON] , [INFO] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, який би підтверджував належність 38/100 частки зазначеного будинку спадкодавцю [PERSON] (а.с.18). А відтак, син [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично спадщину прийняв шляхом подачі заяви приватному нотаріусу. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу перелічених вище норм матеріального права, а саме ст.ст.1217, 1218, 1221, 1258, 1261, 1268 ЦК України, позивач [PERSON] , [INFO] 3 року народження як спадкоємець за законом першої черги вважається такими, що набув право на спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та якому належало 38/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та успадкував вказане домоволодіння. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved