Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач) звернулося до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання позики № 0970004203/1. На підставі Заявки-анкети № 3273706 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0970004203/1 (надалі Договір позики). Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 4 000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). 16.12.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 16-12/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0970004203/1. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір факторингу № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0970004203/1. На підставі Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача в сумі 95 989,75 грн., з яких: 3 999,99 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 589,86 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 36 399,90 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності та, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53 989,77 з яких: 3 999,99 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 49 989,78 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30.10.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти від 08.11.2025 та 01.12.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку із чим конверти із вкладенням повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Позивач у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 24.12.2025. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 27.09.2020 [PERSON] оформив заявку-анкету на отримання кредиту № 3273706, відповідно до якої сума кредиту 4 000,00 грн., термін кредиту 30 днів, реквізити банківської платіжної картки [NUMBER] (а.с. 8). Окрім того, ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] підписали пропозицію укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0970004203/1 від 27.09.2020 (оферта) та надання кредиту згідно та Заявки - анкети № 3273706 від 27.09.2020р. (а.с. 9), а також акцепт оферти від 27.09.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0970004203/1 від 27.09.2020 та отримання кредиту згідно та Заявки - анкети № 3273706 від 27.09.2020р. (а.с. 10) (далі - Договір позики № 0970004203/1 від 27.09.2020). Відповідно до умов Договору позики № 0970004203/1 від 27.09.2020 відповідачем прийнято пропозицію ТОВ «ІНФІНАНС» на отримання кредиту у розмірі 4 000 грн.; строк користування кредитом 30 днів; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності Пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 100,00 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбачених Правилами, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умовами неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 4 200,00 грн., за умови неналежного виконання умов Договору. Всі інші умови викладені у ПРАВИЛАХ, у тому числі: - порядок укладення Договору фінансового кредиту, надання фінансового кредиту Потенційному позичальнику (п. 6 Правил); - порядок застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п. 7 Правил); - умови взаєморозрахунків (п. 7 Правил); - порядок зміни і припинення дії Договору (п. 8 Правил); - права та обов`язки сторін (пункт 9 Правил) - відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору (п. 10 Правил); - умови ініціювання здійснення переказу з банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за Договором (п.7.14 Правил) Укладення Договору в електронному вигляді відбувається відповідно до процедури викладеної у Правилах. У разі укладення Договору в електронній формі, а саме: на сайті Товариства www.moneyboom.com, беззаперечним прийняттям (акцептом) умов даного Договору Позичальником є проставлення в особистому кабінеті на сайті Товариства спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих Товариством умовах та підписання Акцепту. Підписання Позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття Позичальником всіх умов Договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для Позичальника такі ж правові зобов`язання та наслідки. 27.09.2020 на платіжну карту, яка вказана [PERSON] у Заявці-Анкеті на отримання кредиту [NUMBER] , було перераховано 4 000 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua 67545395, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (iPay.ua сервіс онлайн платежів) № 5500_25909142728 від 09.09.2025 (а.с. 31). Аналогічна інформація зазначена у довідці ТОВ «ІНФІНАНС» (а.с. 32). 16.12.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 16-12/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 78 785 588,40 грн., а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 36-44). Згідно платіжного доручення № 313100085 від 17.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «ІНФІНАНС» 396 244,65 грн., як оплату лоту згідно договору факторинга № 16-12/21 від 16.12.2021 (а.с. 45). На підставі Договору факторингу № 16-12/21, акту приймання передачі Реєстру Боржників від 17.12.2021 (а.с. 46), а також реєстру боржників № 16-12/21 від 16.12.2021 (а.с. 47-50) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 0970004203/1 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума виданого кредиту 4 000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту 3 999,99 грн., заборгованість по процентах 990,0 грн. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього Договору (а.с. 51-61). На підставі Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 (а.с. 62-63), актів прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 (а.с. 64-65) та реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 (а.с. 66-69) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 0970004203/1 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума виданого кредиту 4 000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту 3 999,99 грн., заборгованість по процентах 55 589,86 грн. Частинами першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021 та Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 0970004203/1 від 27.09.2020, надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляє її обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що [PERSON] підписав Заявку-Анкету на отримання кредиту та Акцепт оферти від 27.09.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0970004203/1 від 27.09.2020 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «0g2n9s» з метою засвідчення дій згідно з договорами, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення таких договорів, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про її розгляд, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Відповідно до розрахунків наданих позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором позики № 0970004203/1 від 27.09.2020 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 25.10.2025 становить 91 989,76 грн., з яких: 3 999,99 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту, 55 589,86 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10.01.2023 та 36 399,90 - заборгованість за відсотками на дату розрахунку 25.10.2025 (а.с. 33-35). Водночас судом враховується, що згідно положень позовної заяви, враховуючи принцип розумності та, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53 989,77 з яких: 3 999,99 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 49 989,78 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ураховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України (за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав), беручи до уваги, що договір є дійсним, відповідач користувалася кредитними коштами, а також за обставин встановлених вище судом, що підтверджують набуття прав вимоги позивачем за вказаним кредитним договором до відповідача, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за залишком основної суми позики по Договору позики № 0970004203/1 від 27.09.2020 у заявленому позивачем розмірі 3 999,99 грн. Що стосується стягнення із відповідача відсотків за вказаним Договором позики № 0970004203/1 від 27.09.2020, судом звертається увагу на наступне. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц. Згідно умов Договору позики № 0970004203/1 від 27.09.2020 позики надається на строк 30 днів; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності Пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 100,00 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбачених Правилами, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умовами неналежного виконання умов Договору. Таким чином судом встановлено, що строк користування отриманими у позику коштами погоджений (конкретизований) сторонами в пропозиції (оферті) укласти договір та прийнятті такої пропозиції позичальником (акцепті), а також в заявці-анкеті від 27.09.2020 30 днів. При цьому судом враховуються умови передбачені п.7.2 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» (а.с. 11-30), які додані до позову, зазначено, що пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: 7.2.1. На момент подовження строку поточного кредиту строк дії Договору фінансового кредиту не закінчився. 7.2.2. Позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги Товариства неустойка та штрафні санкції) за Основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. Пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом ( у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу Товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом (п.7.3. Правил.) Так, відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості Договору позики № 0970004203/1 від 27.09.2020 здійсненого ТОВ «ІНФІНАНС» (а.с. 33) судом встановлено, що 27.09.2020 відповідачем отримано 4 000,00 грн., 29.10.2020 у зв`язку із сплатою відповідачем усіх нарахованих відсотків у розмірі 2 450,00 грн. здійснено пролонгацію договору на тих самих умовах, строком на 30 днів та зменшено суму кредиту до 3 999,99 грн., у зв`язку із несплатою відповідачем усієї суми заборгованості станом на 28.11.2020, з 29.11.2020 відповідачу здійснювалось нарахування максимальної відсоткової ставки 3,5% за один день користування кредитом, при цьому 07.12.2020 відповідачем було погашено 500,00 грн., 09.12.2020 500,00 грн., 16.12.2020 1 500,00 грн., 24.12.2020 1 000,00 грн. та 24.01.2021 130,00 грн. На думку суду, оскільки строк користування кожним траншем за договором є чітко визначеним і сторонами договору узгоджено порядок продовження строку поточного кредиту, а відтак відсотки повинні бути сплачені виключно за строк користування таким траншем. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 4 989 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 99 коп., яких 3 999,99 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло позики) та 990,00 грн. заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 0566610024 від 20.10.2025 в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. (а.с. 1), який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4 989,99 грн. з 53 989,77 грн., що становить 9,24%), а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 223 (двісті двадцять три) гривні 83 коп. (2 422,40 грн. * 9,24% задоволених позовних вимог). Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 01.07.2024 було укладено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 77-81), відповідно до п. 2.1. якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги. Відповідно до п.4.1. Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору форма заявки визначена у Додатку № 1 до Договору. Згідно із доданою до позовної заяви заявки на надання юридичної допомоги № 826 від 01.09.2025 (а.с. 82) та витягу з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 (а.с. 83) адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» правових послуг по справі відповідача Дишлов О.Г. (РНОКПП [NUMBER] ) договір № 0970004203/1 на 16 000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial