Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Адвокат Кравченко В.В., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 44346 гривень 52 копійок. Заявлені вимоги мотивує тим, що від шлюбу у подружжя народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.07.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.07.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.12.2020 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню, згідно судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.07.2020 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття. На даний час спільна дитина, [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю, [PERSON] . Зазначає, що обов`язки по забезпеченню інтересів дитини, її духовного і внутрішнього розвитку, освіти, виховання, лікування, тощо, повністю лежать на позивачці. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача у частці 1/6 його заробітку, є очевидно недостатнім для належного утримання та забезпечення потреб спільної дитини, у зв`язку з чим позивач постійно несе додаткові витрати на утримання спільної дитини. Спільна дитина, [PERSON] , починаючи з 01.09.2024 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», на денній формі навчання, за рахунок коштів фізичних осіб. 16.08.2024 року між Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» та [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] було укладено договір №2222/24-ОП про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти. З додаткової угоди до договору про надання освітніх послуг між закладом фахової передвищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка була укладена 01.02.2025 року між Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, станом на 01.02.2025 року становить 93960 гривень. Зазначає, що позивач по справі вже понесла значні додаткові витрати на утримання дитини, які полягають у сплаті за надання освітніх послуг, що надаються Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» Юдицькій Вероніці Олександрівні, на загальну суму 47940 гривень. У зв`язку з тим, що в [PERSON] наявний хронічний середній карієс (1-ї категорії), остання була вимушена проходити лікування в Стоматологічному кабінеті «Vikstom Dental Clinic». Всі витрати щодо такого лікування в розмірі 17500 гривень, понесла позивач, що підтверджується актами виконаних робіт Стоматологічного кабінету «Vikstom Dental Clinic» та фіскальними чеками. Звертає увагу на ту обставину, що позивач постійно несе, та продовжує нести значні витрати щодо забезпечення неповнолітньої дитини, [PERSON] , всім необхідним для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку, а також належного забезпечення останньою освітнього процесу, котрий проводиться в умовах військового стану, віялових відключень електроенергії та часто в дистанційній формі навчання, шляхом відео конференцій. Так, 05.01. 2025 року позивачем, з метою забезпечення належного навчання [PERSON] , було придбано за власні кошти принтер Canon Е41Е, вартістю 3055 гривень. Крім того, з метою забезпечення належного навчання та розвитку неповнолітньої дитини, позивачем за власні кошти було придбано ноутбук Acer Aspire З A315- 35, вартістю 11399 гривень, а також планшет Lenovo Tab MIO FHD Plus вартістю 8799 гривень. Вказане свідчить про те, що весь тягар щодо догляду за неповнолітньою дитиною лежить саме на позивачці, яка здійснює всі необхідні шкільні внески щодо навчання дитини, забезпечує належним лікуванням та харчуванням, а також всім необхідним для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належно, 18.12.2025 року представник позивача Кравченко В.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та стягнути судові витрати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, 18.12.2025 року подав до суду заяву про визнання позову. Крім того, відповідач [PERSON] подав до суду заперечення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до яких просить відмовити у стягненні витрат. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач не зверталась до нього з метою досудового врегулювання питання про стягнення додаткових витрат на дитину, які він готовий сплачувати в добровільному порядку. Твердження представника позивача, що заходи врегулювання спору вживалися, проте відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині на період її навчання у вищому навчальному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки такі заходи не вживались , і доказів цього стороною позивача не надано. При цьому позивачем заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано акт-розрахунок таких витрат, згідно якого адвокатом надані такі послуги: - консультація позивача з приводу виникнення спірних правовідносин щодо можливості заявлення до Новозаводського районного суду міста Чернігова позову до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вартістю 1000 гривень; -виготовлення правової позиції щодо можливості заявлення до Новозаводського районного суду міста Чернігова позову до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вартістю 2000 гривень; - складання, виготовлення та подача до Новозаводського районного суду міста Чернігова позову в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вартістю 3000 гривень; - забезпечення представництва інтересів позивача у Новозаводському районному суді міста Чернігова за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вартістю 4000 гривень. При цьому виготовлення правової позиції охоплюється консультацією та складанням позову, а з урахуванням визнання ним позову. відсутні підстави заявлення витрат на представництво інтересів у суді. Тому вважає, що позивачем фактично понесені витрати у розмірі 4000 гривень, а з урахуванням визнання позову стягненню підлягають витрати у розмірі 2000 гривень. Також, відповідач вважає, що у даній справі відсутні підстави для стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання питання про сплату ним додаткових витрат на дитину, з якими він погоджується, та у разі повідомлення йому про ці витрати до звернення до суду, ним було б сплачено додаткові витрати на дитину в добровільному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.08.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1152. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1069 (а.с.17). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.07.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.08.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1152. (а.с.20). Судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.07.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.21). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.12.2020 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню, згідно судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07.07.2020 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття (а.с.21-24). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23.02.2021 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.12.2020 року залишено без змін (а.с.25-27). Відповідно до листа Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №71812 від 19.11.2025 року, на примусовому виконанні в державній виконавчій службі перебуває виконавче провадження №64881260 з виконання постанови № 751/5602/20 від 23.02.2021 року про зменшення розміру аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. За даними АСВП станом на 30.09.2025 року заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню відсутня. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] , станом на 30.09.2025 року заборгованість зі сплати аліментів по вказаному виконавчому провадження, відсутня (а.с.31-32). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг № 4451 від 11.2025 року, [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» № 411 від 01.9.2025 року, [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», з 01.09.2024 року, на денній формі навчання, за рахунок коштів фізичних осіб (а.с.34). 16.08.2024 року між Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» та [PERSON] в особі законного представника [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №2222/24-ОП (а.с.35). 01.02.2025 року між Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання освітніх послуг між закладом фахової передвищої освіти та фізичною (юридичною) особою, відповідно до якої загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на 01 лютого 2025 року становить 93960 гривень, у тому числі по календарних роках: 2024 рік - 10800 грн.; 2025 рік - 23760 грн.; 2026 рік - 23760 грн.; 2027 рік - 23760 грн.; 2028 рік - 11880 грн (а.с.36). За період з 13.08.2024 року по 13.11.2025 року, [PERSON] сплачено за надання освітніх послуг, що надаються Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» Юдицькій Вероніці Олександрівні, у загальному розмірі 47940 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3819394998.1 від 13.08.2024 року на суму 10800 гривень; платіжною інструкцією №0.0.4149504885.1 від 22.01.2025 року па суму 10800 гривень; платіжною інструкцією №0.0.4218246187.1 від 27.02.2025 року на суму 1080 гривень; платіжною інструкцією №0.0.4521177109.1 від 29.08.2025 року на суму 11880 гривень; платіжною інструкцією №0.0.4624278093.1 від 13.11.2025 року на суму 13380 гривень (а.с.37-41). Відповідно до довідок лікаря [PERSON] від 10.02.2024 року, в [PERSON] наявний хронічний середній карієс (1-ї категорії), у зв`язку з чим проходила лікування в Стоматологічному кабінеті «Vikstom Dental Clinic» (а.с.42-43). [PERSON] на лікування дитини - [PERSON] в Стоматологічному кабінеті «Vikstom Dental Clinic», понесла витрати у загальному розмірі 17500 гривень, що підтверджується актами виконаних робіт. 05.01.2025 року [PERSON] придбано принтер Canon Е41Е, вартість якого складає 3055 гривень, що підтверджується фіскальним чеком від 05 січня 2025 року (а.с.49), ноутбук Acer Aspire З A315- 35, вартість якого становить 11399 гривень, а також планшет Lenovo Tab MIO FHD Plus вартістю 8799 гривень, що підтверджується фіскальним чеком від 09.12.2024 року та фіскальним чеком від 21.08.2022 року (а.с.51-52). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченоїст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 44346 гривень 52 копійки додаткових витрат на утримання дитини. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, у розмірі 605 гривень 60 копійок. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога [PERSON] надавалася на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 14.11.2025 року адвокатом Кравченко Володимиром Володимировичем (а.с.10-11), ордеру на надання правничої допомоги (а.с.12), акту-розрахунку судових витрат (а.с.53) Позивач [PERSON] сплатила на користь адвоката Кравченка В.В. 10000 гривень за надання правничої допомоги, згідно договору від 14.11.2025 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.11.2025 року (а.с.52). Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року, в справі № 826/1216/16, викладений висновок, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, та оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 757/16448/17-ц, від 24.03.2021 у справі № 308/1020/16-ц. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на правничу допомогу адвоката, якщо,

Outcome: approved