Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності, в обґрунтування якого посилалися на те, що вони шляхом приватизації набули право власності на квартиру [ADDRESS] (перейменовано на Сіверськодонецьк) Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 березня 1995 року. 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення РФ в Україну, позивачі змушені були евакуюватися в більш безпечний регіон, оскільки Сєвєродонецька міська територіальна громада, до якої входить м. Сіверськодонецьк Луганської області невдовзі була окупована, що перешкоджає отриманню підтвердження реєстрації права власності на квартиру за позивачами в БТІ. Позивачі звернулися до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, однак отримали рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій від 03 лютого 2025 року, у зв`язку з тим, що не отримано відповідь на запит від Сєвєродонецької міської військової адміністрації та КП «Сєвєродонецьке БТІ». У зв`язку з невизнанням державою їхнього права власності, просять визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження, витребувано у позивачів письмові докази. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали заву про розгляд справи у їх відсутність, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у їхню відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого. 22 червня 1999 року назуву вул. Дзержинського у м. Сєвєродонецьк змінено на вул. Вілєсова. Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 19 січня 2024 року № 47 ВА «Про перейменування вулиць міста Сєвєродонецьк та вулиць населених пунктів Сєвєродонецької міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області» вулицю Вілєсова в м. Сєвєродонецьк перейменовано на вул. Дмитра Сірика. 26 вересня 2024 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 3984-IX від 19 вересня 2024 року, якою перейменовано район і три населених пункти Сєвєродонецької територіальної громади, зокрема, Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район, місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29 березня 1995 року, виданого Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської Ради народних депутатів Луганської області згідно з розпорядженням (наказом) від 29 березня 1995 року № 7576, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира під [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Характеристика квартири та її обладнання наведені у Технічному паспорті, який є складовою частиною цього «Свідоцтва». Право власності зареєстровано Сєвєродонецьким БТІ на підставі свідоцтва, записане у реєстрову книгу за № 308/670 09 червня 1995 року, про що свідчить відповідний Реєстраційний напис на Свідоцтві про право власності на житло Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчений підписом начальника та печаткою «Сєвєродонецького БТІ» (а.с. 38). Згідно з технічним паспортом на квартиру від 14 березня 1995 року, квартира [ADDRESS] , знаходиться у власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло (а.с. 39-40). Домова книга для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , містить відмітку Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчену підписом начальника та печаткою, від 09 червня 1995 року, про те, що зазначена квартира знаходиться у власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло (а.с. 41-46). Зазначені свідоцтво про право власності, технічний паспорт на квартиру та домова книга надані суду у засвідченій приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І. Л. копіях, відповідно до посвідчувального напису нотаріус засвідчує вірність копії оригіналу, в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, незастережених виправлень або інших особливостей не виявлено. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 03 лютого 2025 року № 76965337 відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях, архівні документи на підконтрольну території України ввезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішні день є окупованою (а.с. 14). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Наданий позивачами реєстраційний напис на свідоцтві про право власності на житло, у технічному паспорті та на домовій книзі, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права приватної власності за позивачами на спірну квартиру, оскільки позивачами доведено їхнє право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їхнє право власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved