Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно якого просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Він звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15.07.2025 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 26). 29.09.2025 представником Швайківської сільської ради Трушевським В.І. подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення позовних вимог. В якості своїх заперечень зазначає, що крім позивача є ще один спадкоємець майна померлого [PERSON] , його син - [PERSON] , який не прийняв спадщину, так як 14.04.2025 призваний на військову службу по мобілізації. Вважає, що той факт, що [PERSON] не прийняв спадщину, не позбавляє його права на її отримання. Тому, з метою забезпечення права [PERSON] на спадкування, просив зупинити провадження у справі (а.с.31 - 32). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.10.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі (а.с.38). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.10.2025 витребувано у приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. копію матеріалів спадкової справи №25/2025 щодо майна [PERSON] (а.с.39). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2025 року закрито підготовче засідання в даній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 112). Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглядати справу в його відсутності. Наполягає на задоволенні позовних вимог, просить їх задовольнити (а.с.35,113). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2025 року (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1985 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги №97 від 19.05.2025 житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта ПГО 08-0450-1 згідно з погосподарської книги №2 до дня смерті головою домогосподарства являвся [PERSON] , який помер [INFO] а/з №47 (а.с.11). Згідно довідки приватного нотаріуса Юрчук Н.І. №151/02-14 від 15.07.2025 спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] є його син - [PERSON] , який подав у встановлений законом порядку відповідну заяву (а.с.10). Як вбачається з довідки КП "Бердичівського МБТІ" від 05.05.2025 №175 право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.14). Те, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано, підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №435403501 від 15.07.2025 (а.с.13). Позивач претендує на вищезазначене спадкове майно як спадкоємець за законом. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15.07.2025 року №150 нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 9). Згідно повідомлення Головного управління держгеокадастру у Житомирській області від 21.04.2025 №1331/35-25 згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди станом на 01.01.2013 земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не обліковується, державний акт на право власності [PERSON] не видавався (а.с.12). Згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] , житловий будинок 1985 року спорудження (а.с.15-19). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №25/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , дружина спадкодавця - [PERSON] , 1957 р.н. та син - [PERSON] , 1979 р.н. від прийняття спадщини відмовились на користь спадкоємця - [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавця, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Ззаконом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. До компетенції виконкомів сільських рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги сільських рад. Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Стаття 31 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, тому необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved