Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

31.10.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 08 лютого 2024 року у Білгород Дністровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області, про що складений відповідний актовий запис № 30. Стислий виклад позиції позивача. Позивач свою позовну заяву обґрунтовує тим, що він з відповідачем зареєстрували шлюб 08 лютого 2024 року у Білгород Дністровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області, про що складений відповідний актовий запис № 30. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. У січні 2025 року відносини між ним та відповідачкою погіршились, внаслідок чого він зібрав особисті речі і пішов жити до своїх батьків, в їх будинок, в той час дружина і надалі залишилась проживати за адресою мешкання у квартирі своєї бабусі. На його погляд причиною розриву сімейних відносин стало те, що дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про створення у сім`ї атмосфери взаємоповаги один до одного, вони не зійшлися характерами. Все це разом привело до розладу і фактичного припинення сімейних відносин, сумісне життя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить його інтересам. У добровільному порядку, через орган державної реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб дружина не бажає, ставиться до цього байдуже. Дані обставини і змусили його звернутися з позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04 листопада 2025 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутність, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. З урахуванням вищезазначених обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність позивача, відповідно до наданої заяви, без відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд ухвалою від 25.12.2025 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази до справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2024 року у Білгород Дністровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області, про що складений відповідний актовий запис № 30, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . (а.с. 6) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає позивач в своїх позовних вимогах, одруження з відповідачкою виявилося невдалим. У січні 2025 року відносини між ним та відповідачкою погіршились, внаслідок чого він зібрав особисті речі і пішов жити до своїх батьків, в їх будинок, в той час дружина і надалі залишилась проживати за адресою мешкання у квартирі своєї бабусі. На його погляд причиною розриву сімейних відносин стало те, що дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про створення у сім`ї атмосфери взаємоповаги один до одного, вони не зійшлися характерами. Все це разом привело до розладу і фактичного припинення сімейних відносин, сумісне життя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить його інтересам. У добровільному порядку, через орган державної реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб дружина не бажає, ставиться до цього байдуже. Відповідачем не спростовані вказані ствердження позивача, вона не скористалася своїм правом щодо надання відзиву на позовні вимоги позивача. Нормативне обґрунтування. Відповідно до стаття 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved