Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 29 вересня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики. 2. Позов обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 73248669. Згідно з п. 2.1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив умови договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.04.2025 до договору факторингу № 27/03/2025 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17321,59 грн. з яких: - 9481,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1975,70 грн. сума заборгованості за відсотками; - 4864,14 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; - 1000 комісія за надання Кредиту. Згідно з п. 3.7. договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 73248669 в розмірі 17321,59 грн. Враховуючи наведене, представник позивача просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 73248669 в розмірі 17321,59 грн. та понесені судові витрати. 3. 20 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката, Собчука В.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає, що відповідачка визнає позовні вимоги лише в частині основної суми боргу (тіла кредиту), у межах якої зобов`язується добровільно виконати зобов`язання. Позивач ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] за договором позики №73248669 загальну суму заборгованості в розмірі 17321,59 грн, з яких: 9481,75 грн основна сума боргу; 1975,70 грн нараховані проценти; 4864,14 грн проценти за понадстрокове користування кредитом; 0,00 грн пеня; 1000,00 грн комісія за надання кредиту (одноразова). Відповідачка заперечує обґрунтованість стягнення зазначених процентів, комісії і неустойки з наступних причин: Відсутність правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду у зв`язку зі статусом відповідача як члена сім`ї військовослужбовця (прямо передбачена пільга ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Неправомірність та надмірність неустойки (штрафних санкцій), враховуючи режим воєнного стану та норми законодавства (ст.551 ЦК України, а також спеціальні норми щодо соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей). Недостатнє доказування позивачем сум боргу: наданий позивачем розрахунок заборгованості не деталізує складові боргу та суперечить умовам договору і вимогам процесуального закону (зокрема, не доведено правомірність нарахування спірних сум процентів, комісії та пені). Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення нарахованих процентів, штрафних санкцій (пені, штрафів) та додаткових комісій; Залишити до задоволення лише частину позовних вимог щодо основної суми боргу (тіла кредиту) в розмірі 9481,75 грн., яка не оспорюється відповідачем та визнається нею; Розподілити судові витрати у справі з урахуванням положень ст.141 ЦПК України та викладеного у цьому відзиві, в тому числі стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9070,00 грн., що підтверджені належними письмовими доказами (договір, додаткова угода, акт наданих послуг). 4. 25 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем факт укладення Кредитного договору у відзиві не спростовується. До того ж, Відповідачем безпосередньо визнається укладення ним Кредитного договору з Первісним кредитором, а відповідно, вона визнає отримання за даним договором коштів та визнає свою обізнаність щодо умов Кредитного договору. Також зазначає, що Відповідач не надала Первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом Відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Крім того, зазначає, що вартість правничої допомоги в сумі 9070,00 грн. з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуд та належним чином необгрунтований. Також, на думку Позивача, вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. ІІ. Процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання по справі призначено на 28 жовтня 2025 року на 10 год. 00 хв. 6. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року судове засідання по справі відкладено на 27 листопада 2025 року на 10 год. 00 хв., у зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі у відпустці розгляд справи відкладено на 24 грудня 2025 року на 10 год. 00 хв. 7. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак як вбачається із матеріалів справи розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника. 8. В судове засідання представник відповідача не з`явився проте через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що 19 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73248669, який підписано останньою за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 62803. Згідно з п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. За умовами п. 2.2 Договору параметри та умови кредиту: сума кредиту 10000,00 грн.; строк кредитування/строк договору 15 днів; процентна ставка/день 0,150% (фіксована); комісія за надання кредиту 10,00 % від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1000,00 грн.). Підписанням Кредитного договору № 73248669 від 19 жовтня 2024 року, відповідач [PERSON] підтвердила, що перед укладанням (підписанням) Договору, позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання котшів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на сайті кредитодавця. (п.п. 5.1 Договору). 11. Додатком № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит № 73248669 від 19 жовтня 2024 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 12. Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому містяться відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. 13. Факт перерахування позивачем грошових коштів у сумі 10000,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджено довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000050877/ТНПП від 15.09.2025. 14. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого клієнт передав (відступив) фактору за плату, а фактор прийняв належні права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 15. 27 березня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписали Додаткову угоду №1 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, сторонами погоджено внесення ряду змін до Договору Факторингу. 16. Актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників № 2 від 27.03.2025 у кількості 4657, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 від Клієнта до Фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 17. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 від 27.03.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17321,59 грн., з яких: 9481,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1975,70 грн. сума заборгованості за відсотками; 4864,14 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 1000 комісія за надання Кредиту. 18. З копії платіжної інструкції № 682 від 31.03.2025 вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» отримало від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 3134708,26 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно ДУ № 1 від 27.03.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 05.03.2025. 19. Згідно із розрахунком заборгованості за Кредитним договором №73248669 від 19.10.2024 за період з 19.10.2024 по 27.03.2025, заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 17321,59 грн., з яких: 9481,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1975,70 грн. сума заборгованості за відсотками; 4864,14 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 1000 комісія за надання Кредиту. ІV. Оцінка Суду. 20. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 21. Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 22. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 23. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 24. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. 25. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 26. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 27. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). 28. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 29. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 30. Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 31. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 32. Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. 33. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 34. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 35. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електроннукомерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 36. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 37. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що [PERSON] 19 жовтня 2024 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Договір надання коштів у кредит № 73248669. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 62803. 38. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 39. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 40. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. 41. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 42. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 43. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 44. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 45. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 46. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 47. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. 48. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 49. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 50. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 51. При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Сталою практикою Верховного Суду підтверджено, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців в розумінні п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без виключення (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №175/377/16-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №521/9626/15- ц; ), у тому числі на військовослужбовців за контрактом (Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 у справі №502/1438/18), офіцерів запасу (Постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №642/548/21), тощо. 52. Дослідивши надані відповідачкою докази, встановлено, що 16 липня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] , укладений шлюб, який зареєстрований Темногаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що складено актовий запис за №5, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 53. Відповідно до Довідок №4963 від 04.11.2025 та №4964 від 04.11.2025, наданих начальником [INFO] [PERSON] слідує, що військовозобов`язаний [PERSON] , 1975 р.н., на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, 29 квітня 2024 року був призваний на військову службу у військову частину [NUMBER] наказом начальника [INFO] від 29.04.2024. Дана інформація підтверджується Довідкою №50/02/10/1-6094 від 22.10.2025, наданою першим заступником командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України начальником штабу полковником [PERSON] , відповідно до якої вбачається, що молодший сержант [PERSON] , 1975 року народження, дійсно проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 29.04.2024 наказ №126 по теперішній час. 54. Дослідивши та оцінивши вказані докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] підпадає під категорію осіб, на яких розповсюджуються та до яких застосовуються норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже вимога про стягнення з неї заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та комісії не ґрунтується на нормах закону, та як наслідок не підлягає задоволенню. 55. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 56. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). 57. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 58. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). 59. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. 60. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 61. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). 62. Розглядаючи справу в межах доводів та поданих доказів, суд дійшов висновку про доведеність представником відповідача аргументів щодо застосування стосовно відповідача норм ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9481,75,50 грн. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що суперечать вимогам законодавства, а тому не підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 63. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 3028,00 грн. (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №134075 від 16.09.2025. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №73248669 від 19.10.2024 частково обґрунтованими і задовольнив їх на суму 9481,75 грн., що складає 54,74% від ціни позову, тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: approved