Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на утримання неповнолітньої дитини. Позовну вимогу вона мотивує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та позивача [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] . Відповідач передбачені законом зобов`язання по утриманню дочки не виконує. На теперішній час [PERSON] позивач виховує та утримує сама. Просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не більше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області 11.01.2011 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради №84/0/5-25 від 19.03.2025 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради №2165/0/5-25 від 21.05.2025 року, [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.06.2025 року, неповнолітня [PERSON] забезпечена всім необхідним для нормального відпочинку, розвитку та навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Розглядаючи позовну заяву в межах поданих позовних вимог, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не більше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved