Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

06.03.2025р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить про звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, від шлюбу неповнолітніх дітей немає, але відповідач не прибуває до органу РАЦС для розірвання шлюбу, тому позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Сторони у судове засідання не прибули, позивач надала суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, відповідач також надіслав суду заяву, якою позовні вимоги визнає, просить розгляд справи здійснити без його участі. У зв`язку з тим, що сторони просять про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку, що, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України справа підлягає розгляду у письмовому порядку без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що було видане 14.02.1993р., Виноградненською сільською радою Болградського райну Одеської області, 14.02.1993р. був зареєстрований шлюб між сторонами (а/з№4), дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.6). Відомостей про наявність від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей - матеріали справи не містять, позивач у позові зазначив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не має та спору про майно сторони не мають, просить про розірвання шлюбу, стверджуючи про різні погляди на життя в неї з відповідачем та втрату почуття любові один до одного, виявивши твердий намір на припинення шлюбних відносин з відповідачем, повідомивши, що у відповідача не має можливості з`явитися одночасно з нею, позивачем до органу РАЦС для розірвання шлюбу, чим порушується її право на розірвання шлюбу, тому вона змушена була звернутися до суду за захистом свого права на розірвання шлюбу. Позивач у позові просить про розірвання шлюбу, стверджуючи про різні погляди на життя в неї з відповідачем та втрату почуття любові і поваги один до одного, виявивши твердий намір на припинення цих шлюбних відносин. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З матеріалів даної справи вбачається, що позивачка продовжувати шлюбні відносини не бажає, від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, тому, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення їх прав на вільний вибір. Відповідно до ст.112 - її ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме, - ч.2ст.114 СК України, згідно якої, в разі розірвання шлюбу судом, - шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; ч.3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Outcome: approved