Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54040,80 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 17.05.2023 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний договір №808560641. Відповідно до його умов ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачеві кредит у розмірі 11500 гривень, строком на 30 днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 54040,80 грн., яка складається з 11500,00 грн - заборгованості за тілом та 42540,80 грн. - заборгованості за відсотками. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ "Таліон плюс" набуло право вимоги до відповідача. 27.05.2024 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу №27/0524-01, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача.. 08.07.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за яким позивач набув право вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 54040,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.05.2023 між [PERSON] та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний Договір кредитної лінії №808560641. Відповідно до його умов ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачеві кредит у розмірі 11500 грн, строком на 30 днів. Зарахування коштів у сумі 11500 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджується випискою про рух коштів за банківським рахунком, яка надана АТ "ПУМБ". 08.07.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за яким позивач набув право вимоги до відповідача. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, як фактора, у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню. Разом з тим, заявлена Позивачем до стягнення сума процентів не відповідає умовам договору. Застосовуючи визначену п. 8.3.1 Договору процентну ставку 0,51% на день до суми кредиту 11500 грн на строк кредитування у 30 днів, суд дійшов висновку, що сума процентів за договором складає 1759,50 грн., яка підлягає стягненню. Підстави для нарахування процентів за іншою ставкою та за межами строку кредитування відсутні. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 13259,50 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції від 29.08.2025 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. До позовної заяви додано копію договору № 09/07/25-01 про надання юридичних послуг від 09.07.2025 між Позивачем та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та розрахунок вартості послуг. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з Відповідача на користь Позивача відшкодування судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог - у сумі 2311,89 грн.

Outcome: partial