Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що між ним та відповідачем 16 серпня 2008 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя почало погіршуватися через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на переконання позивача реєстрація шлюбу носить лише формальний характер. Тому, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, а також залишити дитину проживати разом з матір`ю. Позивач у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позовні вимоги визнає та просить проводити розгляд без її участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.08.2008 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №438 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2008. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до копії Витягу, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна не має. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приймаючи до уваги те, що станом на момент розгляду позовної заяви, неповнолітня донька сторін досягла 17 річного віку, враховуючи вищевказані приписи закону, якщо батьки проживають окремо, то власне місце проживання неповнолітня [PERSON] визначає самостійно. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 1 211,2 грн.

Outcome: partial