Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

28 серпня 2025 року представник позивача звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», який подано представником позивача Коваленко Яною Олегівною до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Глобинського районного суду Полтавської області. 15 жовтня 2025 року вищевказана цивільна справа надійшла до Глобинського районного суду Полтавської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею призначено Свістєльнік Ю.М. В обґрунтування позову представник зазначила, що 24.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою, якою є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1369-7438.Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 21 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 2,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач порушив умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 08.07.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 42 500,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 37 500,00 гривень. Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 17 500,00гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 25 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20 000,00 гривень, що разом становить 25 000,00 гривень. Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25000 гривень а також 2442,40 грн судового збору. Ухвалою від 16 жовтня 2025 року провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань, заяв та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу\~про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 24.03.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець)\~та\~ [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1369-7438,\~який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С3508 (далі по тексту Договір). Відповідно до Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн,\~дата надання/видачі кредиту 24.03.2024 року (п.4.1.-4.2), строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 17.01.2025 (п.4.12.), денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2,50% (п.4.15.) (а.с. 10-18). Згідно п. 3.1. Договору передбачено, що цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію». 24.03.2024 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С3508 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.19-26). 24.03.2024 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А3508 Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, істотні умови якого за своїм змістом є аналогічними Договору (а.с.27-28). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~ Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627\~Цивільного кодексу України\~передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054\~Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного,\~суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії. В п. 13 Договору, позичальник [PERSON] зазначила номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало грошові кошти у розмірі 5000 грн на платіжну картку позичальника № [NUMBER] згідно кредитного договору № 1369-7438 (а.с.30-32). Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором\~№ 1369-7438 від 24.03.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видало кошти\~ [PERSON] 24.03.2024 року в сумі 5000 грн (а.с. 33). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором\~1369-7438 від 24.03.2024 року, станом на 08.07.2025 року, заборгованість\~ [PERSON] становить\~42500 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за кредитом, 37500 заборгованість за простроченими відсотками (а.с.34-35). Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що\~розмір процентів відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» та проценти нараховано відповідачу в розмірі передбаченому кредитним договором та протягом періоду строку дії договору. Разом з тим, позивач диспозитивно розпорядився своїми правами та заявив до стягнення заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25000,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 20000,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 5000 грн зобов`язання з їх повернення не виконала, а також проценти у встановленому договором розмірі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved