Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

09.06.2025 заявник [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , через свого представника адвоката Пересоляка О.С., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить оголосити померлим зниклого безвісти в районі м. Бахмут, Бахмутського району Донецької області, за обставин, що загрожували йому смерті, під час участі у бойових діях та під час захисту Батьківщини внаслідок та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, під час воєнного стану, солдата [PERSON] ( [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] паспорт громадянина України серії [NUMBER] ), військовослужбовця військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України. Датою смерті [PERSON] ( [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] паспорт громадянина України серії [NUMBER] ) вважати день його вірогідної загибелі - 02.05.2023. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначено, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] та встановлення даного факту їй потрібно для отримання свідоцтва про смерть, а також, отримання соціальних гарантій визначених Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за №168, оформлення відповідних пільг, грошової допомоги. З приводу обставин зникнення [PERSON] зазначено, що він був військовослужбовцем та проходив військову службу на посаді солдата у складі військової частини [NUMBER] . 07.05.2023 вона отримала сповіщення сім`ї від начальника [INFO] про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , при виконанні бойового завдання по захисту Батьківщини зник безвісти 02 травня 2023 року в м. Бахмут, Донецької області. 30.05.2023 на підставі наказу № 1598 командира частини [NUMBER] від «Про призначення службового розслідування» за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] , комісія зі службових розслідувань в/ч [NUMBER] провела службове розслідування. Під час проведення службового розслідування з`ясувалось, що [INFO] , в районі міста Бахмут, Донецької області, номер обслуги 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдат [PERSON] виконував бойове завдання згідно бойового наказу командира військової частини [NUMBER] №20 від 11.04.2023 року. Приблизно о 18 год. 00 хв., противник розпочав обстріл зі ствольної артилерії позиції на якій знаходився солдат [PERSON] . Після закінчення обстрілу противником, була проведена перевірка особового складу, під час якої з`ясувалося, що солдат [PERSON] зник безвісні, місцезнаходження невідоме, на зв`язок не виходив, серед евакуйованих поранених та загиблих не було, що підтверджується: витягом з бойового наказу командира військової частини [NUMBER] № 20 від 11.04.2023 року, витягом з журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] , поясненнями навідника 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдата [PERSON] та поясненнями стрілка 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдата [PERSON] . Під час виконання бойового завдання та на час зникнення безвісти солдат [PERSON] перебував у засобах індивідуального захисту - бронежилеті та касці. Вказаним наказом про службове розслідування визначено вважати солдата [PERSON] таким, що зник безвісти 02 травня 2023 року в районі міста Бахмут, Донецької області, внаслідок бойового зіткнення з противником під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Тож, станом на сьогоднішній день [PERSON] рахується зниклим безвісти за особливих обставин. Враховуючи наведене, просить суд оголосити померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Представник заявниці адвокат Скрипченко Д.В. в судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник заінтересованої особи Військової частини 1962/0335 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні вказав, що при вирішення заяви покладається на думку суду, просить взяти до уваги подані ним письмові пояснення. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Зазначив, що Міністерство оборони України - центральний орган виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Міноборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади зі забезпечення реалізації державної політики у сфері оборони. Зниклий безвісті за особливих обставин входив до особового складу військової частини [NUMBER] , яка в свою чергу входить до складу Збройних Сил України які підпорядковані Міністерству оборони України, яке здійснює забезпечення, військовополітичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України. Таким чином, Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Заявник [PERSON] являється дружиною [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 31.10.2020 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] виданим 07.10.2021 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). 07 травня 2023 року заявнику адресовано сповіщення, підписане начальником [INFO] про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , при виконанні бойового завдання по захисту Батьківщини зник безвісти [INFO] в м.Бахмут, Донецької області. Відповідно до відомостей, що містяться у Витязі з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250508-1898 від 08.05.2025, [PERSON] , [INFO] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій), набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 26.06.2023. Як вбачається із листа Бахмутського районного відділу поліції НУНП в Донецькій області №12239/401/-2025 від 03.09.2025 наданого на виконання ухвали суду від 11.06.2025, у провадженні слідчого відділу Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023041650000701 від 06.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Досудове розслідування триває, з метою всебічного, повного та ефективного проведення досудового розслідування були скеровані всі необхідні запити до відповідних установ з метою отримання інформації щодо місцезнаходження, утримання в полоні, факту обміну (звільнення) військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Станом на 03.09.2025 місцезнаходження, [PERSON] , [INFO] , невідомо. Також, згідно листа Національного комітету Товариства Червоного Хреста України №01-16/03/1675 від 14.10.2025, наданого на виконання ухвали суду від 11.06.2025, вбачається, що Товариства Червоного Хреста України відсутня інформація про обставини, які свідчать про смерть особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а саме [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової частини [NUMBER] . Згідно листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України № 08-1-1/15848 від 05.05.2025 відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, у відповідь на адвокатський запит від 30.04.2025 на № 4/30-04/25 станом на дату формування виписки, в реєстрі наявна інформація: - Підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; - Інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; - Підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня. У листі Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України №1264/30-2025 від 08.05.2025 (1927590), повідомлено, що зокрема в Реєстрі, наявні дані про реєстрацію відомостей стосовно [PERSON] , [INFO] , однак на цей час інформація про фактичне місцезнаходження та можливе перебування захисника в полоні або загибелі відсутня. Тож, Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день [PERSON] рахується зниклим безвісти за особливих обставин. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При розгляді справ про оголошення особи померлою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виснувала наступне. Оголошення фізичної особи померлою - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Також Велика Палата виснувала, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики, станом на час ухвалення постанови, був Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який втратив чинність. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Так, відповідно до Додатку до вказаного Наказу, м.Бахмут Донецької області віднесено до територіальних громад, що розташовані в районі тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Тож, м.Бахмут, Донецької області (місце зникнення безвісти [PERSON] під час бойового зіткнення із збройним формуванням російської федерації), перебуває під тимчасовою окупацією. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Як вбачається із сповіщення сім`ї, [PERSON] , [INFO] , при виконанні бойового завдання по захисту Батьківщини зник безвісти [INFO] в м.Бахмут, Донецької області. Так, відповідно до Витягу з із наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) №866 від 14.06.2023 про результати службового розслідування, встановлено, що [INFO] , в районі міста Бахмут, Донецької області, номер обслуги 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдат [PERSON] виконував бойове завдання згідно бойового наказу командира військової частини [NUMBER] №20 від 11.04.2023 року. Приблизно о 18 год. 00 хв., противник розпочав обстріл зі ствольної артилерії позиції на якій знаходився солдат [PERSON] . Після закінчення обстрілу противником, була проведена перевірка особового складу, під час якої з`ясувалося, що солдат [PERSON] зник безвісні, місцезнаходження невідоме, на зв`язок не виходив, серед евакуйованих поранених та загиблих не було, що підтверджується: витягом з бойового наказу командира військової частини [NUMBER] № 20 від 11.04.2023, витягом з журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] , поясненнями навідника 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдата [PERSON] та поясненнями стрілка 9-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] - солдата [PERSON] . Під час виконання бойового завдання та на час зникнення безвісти солдат [PERSON] перебував у засобах індивідуального захисту - бронежилеті та касці. Вказаним наказом про службове розслідування визначено: - Вважати солдата [PERSON] таким, що зник безвісти 02 травня 2023 року в районі міста Бахмут, Донецької області, внаслідок бойового зіткнення з противником під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. - Начальнику групи цивільно-військового співробітництва військової частини [NUMBER] , відповідно до вимог Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», підготувати та направити до органів Національної поліції повідомлення про зникнення безвісти [PERSON] . У заяві про розшук вказати наявну встановлену інформацію, що може сприяти його розшуку. - Начальнику групи цивільно-військового співробітництва військової частини [NUMBER] , відповідно до вимог спільного наказу Міністерства оборони України «Про затвердження інструкції з організації ведення Єдиного реєстру військовослужбовців Збройних Сил України» від 26 травня 2020 року №170, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру військовослужбовців Збройних Сил України щодо зникнення безвісти солдата [PERSON] із зазначенням дати, причин та обставин зникнення безвісти військовослужбовця. - Командиру військової частини [NUMBER] включити солдата [PERSON] до наказу по особовому складу про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із зникненням безвісти під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (у редакції постанови № 260 від 11.04.2018 року), у розмірі 100 000 гривень на місяць. 06.05.2025 розпочато досудове розслідування та внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 1202304165000070 і за фактом зникнення безвісти зниклого [PERSON] , [INFO] . 23.05.2023 у кримінальному провадженні №12023041650000701 Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра визначено підслідність та направлено матеріали кримінального провадження до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області. Як встановлено з матеріалів цивільної справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, є наказ командира військової частини про результати проведення службового розслідування, яким встановлено, що [PERSON] вважається зниклим безвісти. Окрім того, як слідує із сповіщення сім`ї, [PERSON] вважається зниклим безвісти в м.Бахмут, Донецької області при виконанні бойового завдання по захисту Батьківщини. Таким чином, встановлені обставини справи та той факт, що на території ймовірної загибелі солдата [PERSON] тривають активні бойові дії, не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення [PERSON] померлим до спливу строку, визначеного реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, на який посилається заявник, а відлік вказаного строку зазначений заявником від дня ймовірної загибелі [PERSON] є помилковим, оскільки в даному випадку, враховуючи висновки ВП ВС, він бере початок з дня закінчення бойових дій на території ймовірної загибелі останнього. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] [INFO] , в м.Бахмут, Донецької області, за обставин, що загрожували йому смертю, під час участі у бойових діях та під час захисту Батьківщини внаслідок та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, під час воєнного стану. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed