Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 25.08.2025 представник ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що 12.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4491345, 02.02.2022 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено договір № 1203339113626, а 08.02.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір №3111817028-194732. Згідно з умовами договорів, кредитодавці надали позичальнику кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредиторам кошти та сплатити проценти за користування коштами. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4491345. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3111817028-194732, а 29.05.2023 було укладено договір №29-05/23 відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203339113626. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №1203339113626 та №3111817028-194732. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 31186,20 гривень, судові витрати по справі та витрати на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 03.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 05.11.2025, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 12 годину 30 хвилин 24.12.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини 12.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4491345, відповідно до умов якого вона отримала кредит в сумі 10000 грн, зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, зі сплатою відсотків в розмірі 2,5% за кожен день користування та комісії у розмірі 1900 грн. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. Затверджено графік платежів та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.32-38). ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором позики №4491345 від 12.01.2022 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 1000 гривень відповідачу, що підтверджується квитанцією ТОВ «Liqpay» (а.с.59). 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №4491345 від 12.01.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та боржником [PERSON] (а.с.79-88). Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «Факторинг Партнерс» [PERSON] має заборгованість за договором №4491345 від 12.01.2022, в сумі 25400 грн, яка складається із: 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 13500 грн заборгованість за відсотками, 1900 грн заборгованість по комісії (а.с.65). 02.02.2022 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1203339113626. Відповідно до умов кредитного договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 1800 грн строком на 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму до 17.02.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Затверджено графік платежів та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.24-27). ТОВ «ФК «Віва Капітал» (первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором №1203339113626 від 02.02.2022 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 1800 гривень відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с.51). 29.05.2023 було укладено договір №29-05/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1203339113626 від 02.02.2022, що укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] (а.с.72-78). У свою чергу, 18.02.2025 ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір про відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект центр» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги, в тому числі за кредитним договором №1203339113626 від 02.02.2022, що укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] (а.с. 89-96, 98). [PERSON] має заборгованість за договором №1203339113626 від 02.02.2022, в сумі 4057,20 грн, яка складається із: 1800 грн заборгованість за тілом кредиту, 2257,20 грн заборгованість за відсотками (а.с.64). 08.02.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 3111817028-194732. Відповідно до умов кредитного договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 1500 грн строком на 14 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму до 22.02.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Затверджено графік платежів та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.10-20). ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» (первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором №3111817028-194732 від 08.02.2022 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 1500 гривень відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.44). 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3111817028-194732 від 08.02.2022, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] (а.с.66-71). У свою чергу, 18.02.2025 ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір про відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект центр» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги, в тому числі за кредитним договором №3111817028-194732 від 08.02.2022, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] (а.с. 89-97). Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «Факторинг Партнерс» [PERSON] має заборгованість за договором №3111817028-194732 від 08.02.2022, в сумі 1729 грн, яка складається із: 1500 грн заборгованість за тілом кредиту, 229 грн заборгованість за відсотками (а.с.63). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання кредитів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошових вимог за кредитними договорами, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн підтверджуються: договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; заявкою на надання юридичної допомоги №366 від 01.07.2025; витягом з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 по стягненню заборгованості з [PERSON] (надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн) (а.с.102-106). З огляду на зазначені норми права, встановлені обставини справи, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved