Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Чумак В.П. звернулася до суду з позовом у якому просить: зменшити розмір аліментів, які утримуються з позивача на підставі виконавчого листа, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 20.12.2016 на користь [PERSON] , на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення дитиною повноліття, та відкликати виконавчий лист №2/742/1483 (742/3435/2016), ВП №53233214. Позов мотивований тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.12.2016 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження №53233214. 15.07.2025 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] .. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . Позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у ВЧ [NUMBER] . Оскільки, сімейний стан [PERSON] змінився, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою, тому у позивача виникла необхідність звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника. 07.08.2025 до суду від представниці позивачки адвокатки Коломієць Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вона заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження погіршення його майнового стану. Зауважила, що те, що у позивача збільшилися витрати не є підставою для зменшення розміру аліментів, і не звільняє його від обов`язку утримувати дітей. Крім того, представниця просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, проте остання завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Крім того, представниця позивача подала до суду клопотання про об`єднання цивільної справи №742/3762/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та цивільну справу № 742/6043/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідачка та її представниця не з`явилися до суду також, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача. Згідно з ч. 3,4,5,7,8,10 ст. 188 ЦПК України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі. Справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 815/3078/16 (провадження № К/9901/6912/18), підставою для об`єднання справ може бути, зокрема, наявність однорідних позовних вимог у позовних заявах одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів, різних позивачів до одного й того самого відповідача. Однорідність позовних вимог може проявлятися у тому, що позовні вимоги, заявлені у цих заявах, випливають з одних і тих самих або подібних правовідносин. Зважаючи на те, що клопотання про об`єднання позовів стороною позивача подане після закриття підготовчого засідання, суд приходить до висновку, що таке задоволенню не підлягає. Згідно з копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.п.8). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.06.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.9). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.12.2016 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.п.10). На підставі виконавчого листа №742/3435/16-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] (а.п.11) старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Скрибченко Л.В. 12.01.2017 було відкрито виконавче провадження №53233214 (а.п.12), 20.12.2022 та 29.04.2025 винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.п.13,14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] (а.п.16). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , 15.07.2025 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.п.15). З копії довідки №354 від 16.04.2025 вбачається, що дружині позивача - [PERSON] з 01.07.2024 до 01.08.2027 призначено допомогу при народженні дитини (а.п.20). Відповідно до довідки про склад сім`ї, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним проживають: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та мати [PERSON] (а.п.24). Згідно з копією довідки №621/47 від 13.03.2025, [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] (а.п.25). Відповідачкою були надані довідки, відповідно до яких [PERSON] відвідує Клуб спортивного танцю, Фітнес клуб для корекції опорно-рухової системи та Центр розвитку дитини, за що [PERSON] щомісячно несе витрати в розмірі 9100,00 грн (а.п.60,61,62). Крім того, відповідно до копії довідки від 20.11.2025 [PERSON] потребує лікування у лікаря окуліста кожні пів року (а.п.63). Відповідно до копії довідки №28 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сухополов`янської сільської ради» від 27.11.2025 [PERSON] має хвороби опорно-рухової системи та потребує санаторно-курортного лікування (а.п.64), тому відповідачкою було здійснено бронювання путівки в санаторій «Хмільник», вартістю 58800,00 грн (а.п.65). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. (частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин другої, третьої статі 150, статті 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; утримувати дитину до повноліття. Згідно з частинами першою - третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 192 СК України наведено, перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також, судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано взагалі. Посилання позивача на те, що у нього збільшилися витрати на утримання двох дітей від різних шлюбів, та дружини не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати дітей, батьком яких він є. Також, суд враховує, що визначений судовим рішенням розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, стану здоров`я дитини та її загальним потребам. Позивач є працездатною особою, має можливість заробляти на життя своєю працею, є військовослужбовцем та має стабільний дохід та задовільний стан здоров`я, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що понесені відповідачкою витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на її користь в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved