Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

02 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 02.08.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 02.08.2024-100000108. Відповідно до умов кредитного договору № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 02/08/2024; 2. Сума Кредиту: 11000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання. 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 19.12.2024; 5. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. 6. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (13450.06 / 11000)/140 * 100%. 8. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 2200 грн. 00 коп. 13. Неустойка: 110 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 34100 грн., що складається з: тіла кредиту - 11000 грн; процентів - 15400 грн; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 2200 грн; неустойки - 5500 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 34100 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року провадження у даній цивільній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засіданняне з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань, заяв та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 02.08.2024 року [PERSON] підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку до кредитного договору № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024 (далі Заявка), за умовами якої [PERSON] надано кредит у сумі 11000,00 грн (п. 2); строком на 140 днів з дати його надання (п.3); дата повернення кредиту 19.12.2024 (п.4); Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.5). Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 2200грн 00 коп (п.8); Неустойка: 110 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.13) (а.с.20-25). Договір укладено в електронній формі та підписано [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е448. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, вінвважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із Заявки, позичальник [PERSON] зазначив реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: 5167-80ХХ-ХХХХ-5071. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», 02.08.2024 о 01:59:55 було успішно перераховано кошти в сумі 11000,00 грн, на платіжну картку клієнта номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 469550567, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 02.08.2024-100000108 (а.с.11 на звороті). Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у розмірі 11000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі. Згідно з наданою довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024, заборгованість [PERSON] складає 34100 грн, з яких: 11000 грн основний борг, 15400,00 грн проценти, 2200 комісія за надання,5500,00 неустойка (а.с.11). Судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором (оферти) № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024: 11000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 15400 грн суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості неустойки за кредитним договором № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024 в розмірі 5500,00 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 02.08.2024-100000108 від 02.08.2024 неустойки в розмірі 5500,00 грн до задоволення не підлягають. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 8 Заявки кредитного договору № 02.08.2024-100000108 (кредитної лінії), а також Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 02.08.2024-100000108 сторони погодили розмір комісії, пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 2200,00 грн, яка нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Тобто, [PERSON] підписавши вказані Заявку та Відповідь погодився на те, що в день видачі кредиту йому буде нараховано розмір комісії в сумі 2200 грн, яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, тобто йому були відомі вказані умови договору, на які він погодився. Крім того, відповідач не звертався до суду з вимогою про визнання вказаного пункту договору недійсним. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 11000,00 грн, зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків та комісії у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15400,00 грн заборгованість за процентами, 2200,00 грн комісія, тому позов в цій частині є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 34100 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 28600,00 грн що становить 83,87% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2031,66 грн, що складає 83,06% від 2422,40 грн.

Outcome: partial