Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

18 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2024 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), (актовий запис № 117). В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що шлюбні відносини у них з відповідачем не склалося, оскільки вони зрозуміли що мають різні погляди на життя та сімейні цінності, у зв`язку з чим виникали постійно сварки. Сімейні відносини притаманні подружжю не підтримують. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим, тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2025 року дану справу передано до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за підсудністю. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, однак в матеріалах справи міститься заява, якою позивач просить розгляд справи здійснити без її участі. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, яке призначене на 20 листопада 2025 року та 23 грудня 2025 року надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача, було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки в день проставлення у поштового повідомленнях такої відмітки. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України, передбачено, що кожен з право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 04 червня 2024 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Так, як позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на її користь слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved