Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Дьякову Т.В. звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, визначення способу участі у спілкуванні з ним та встановлення часу зустрічей з дитиною. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.12.2020 між донькою позивачки - [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивачка є рідною бабусею дитини. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.10.2023 і до досягнення дитиною трирічного віку. Розпорядженням районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району «Про встановлення порядку побачень з малолітнім [PERSON] , [INFO] » від 12.03.2024 за № 147 визначено та встановлено порядок побачень батьку дитини [PERSON] з малолітнім [PERSON] : субота з 10:00 до 22:00, в присутності матері; неділя з 10:00 до 22:00 в присутності матері; на день народження дитини в першій половині дня в присутності матері; на новий рік в першій половині дня в присутності матері; інші дні та часи за домовленістю між батьками. Позивачка [PERSON] як рідна бабуся бажає брати активну участь у житті малолітнього онука. До 11.06.2024 дитина проживала постійно разом із матір`ю, яка є донькою позивачки. Як бабуся, позивачка від дня народження дитини постійно спілкувалася із онуком, допомагала у вихованні. Піл час війни та коли онук перебував з її донькою у м. Запоріжжі, позивачка щодня спілкувалася з онуком через відеозв`язок та по телефону. На сьогоднішній день позивачка проживає в країні Чехія, проте, періодично приїжджає до м. Запоріжжя. З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, малолітній [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] приїздили до Чехії та проживали за місцем проживання позивачки тривалий період часу. Тобто за час проживання дитини із своєю матір`ю, позивачка взагалі не мала перешкод у спілкуванні із онуком. Проте 11.06.2024 відповідач забрав у [PERSON] дитину та до теперішнього часу не повернув. Телефонні дзвінки позивачки, як і її доньки, відповідач ігнорує. Батько дитини забороняє та не надає ніякої можливості дитині спілкуватися з бабусею, матір`ю, братом, а також з усіма рідними [PERSON] .. Проживання онука із батьком не є підставою для здійснення бабусі перешкод у спілкуванні з онуком. Вказані дії [PERSON] завдають позивачці моральних страждань. Позивачка бажає брати участь у житті [PERSON] . У [PERSON] є рідний по матері брат - малолітній [PERSON] , [INFO] , який на час війни проживає у Чехії. Діти мають сильний зв`язок один з одним. Малолітній [PERSON] дуже сумує за братом та бажав його побачити, але відповідач в загалі не надав такої можливості ні позивачці, ні братові. Таким чином з боку відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні позивачки з малолітнім онуком. Посилаючись на викладені обставини, просить усунути перешкоди [PERSON] , шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити їй перешкоди у спілкуванні з малолітнім опікуном [PERSON] , [INFO] , та встановити порядок участі [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] та його вихованні шляхом: побачення з малолітнім онуком [PERSON] під час приїзду [PERSON] до м. Запоріжжя та повідомлення про це [PERSON] , а саме: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 09:00 години до 13.00 години, кожної неділі з 11.00 години до 16.00 години, без присутності батька дитини з правом відвідування разом з дитиною: дитячих розважальних закладів; загальнодоступних громадських місць; культурних та просвітницьких заходів; за місцем проживання бабусі [PERSON] ; спілкування з малолітнім онуком [PERSON] за допомогою будь-яких засобів аудіо та відео зв`язку, у будь-який час, за умови дотримання прав та інтересів дитини, що не передбачають безпосереднього спілкування між бабусею та онуком. Стягнути з відповідача судові витрати. Процесуальні дії у справі. Позиція сторін. Ухвалою судді від 28.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, зобов`язано орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надати суду висновок щодо можливості спілкування [PERSON] з онуком [PERSON] у зазначений спосіб. У судовому засіданні 14.04.2025 ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивачки адвокат Дьякова Т.В. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Третя особа [PERSON] 27.11.2024, 07.03.2025, 11.04.2025 до суду надіслала письмові пояснення, у яких зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. Додатково пояснила, що до подій 11.06.2024 малолітній [PERSON] мав необмежене спілкування з бабусею [PERSON] через засоби зв`язку та деякий час проживав за місцем її проживання в Чехії у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану. Після 11.06.2024 ні вона, ні позивачка, ні старший син не бачили [PERSON] . [PERSON] перешкоджає зустрічам з дитиною. Всі спроби вирішити питання про участь в житті дитини були марними. 30.01.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, у яких проти позовних вимог відповідач заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що за час самостійного проживання позивачки з сином він став помічати, що дитина налякана, боїться звертатись до дорослих самостійно, висловлювати вільно свої бажання. [PERSON] при спілкуванні йому казав, що мама кричить на нього, ображає і навіть, б`є. Він неодноразово спілкувався з [PERSON] з питання припинення застосування насильства до сина, між ними виникали сварки з цього приводу. Він звертався до поліції із заявою щодо застосування насильства до дитини та неналежного виховання дитини з боку [PERSON] . До відповідальності мати не притягали, тому що вона кожного разу його вмовляла, що вона виправиться та буде опікуватись сином. Однак, 10.06.2024 пізно ввечері йому стало відомо, що позивачка, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у себе вдома, застосувала насильство до їхнього спільного сина, побила його, зняла побиття на відео, яке виклала в мережу Інтернет. При цьому, весь час [PERSON] висловлювала образи в бік Гліба, нецензурно лаялась на дитину. Зазначене відео в той же вечір, 10.06.2024 йому надіслала позивачка [PERSON] та просила приїхати захистити Гліба і заспокоїти [PERSON] . Він був змушений викликати наряд поліції та разом з поліцейськими прибув за адресою проживання [PERSON] , яка. знаходилась у нетверезому стані, не пускала їх до дитини, не надавала можливості перевірити стан здоров`я [PERSON] . Приблизно через годину поліцейським вдалось потрапити до квартири та передати дитину йому. Після цього син проживає фактично з ним та його матір`ю і молодшим братом. Після цієї події Хортицьким відділом поліції ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області скеровано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП України. 19.08.2024 суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г винесено постанову про направлення матеріалів даної справи до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для організації проведення досудового розслідування за ст.ст. 125,126 КК України. На даний час в Хортицькому відділу поліції проводиться досудове розслідування за фактом побиття малолітнього сина [PERSON] . Крім того, після побиття сина він змушений був звернутися до лікарів-психіатра та психолога за медичною допомогою для сина. Згідно висновку психолога від 30.06.2024, аналіз поведінки дитини дозволяє зробити висновки про деструктивну поведінку матері стосовно дитини, її неочікувані та непередбачувані реакції, які негативно впливають на психо-емоційний стан [PERSON] . Дитині встановлено діагноз - органічний емоційно-лабільний розлад з патологічними формами поведінки. Змішаний специфічний розлад розвитку. Неорганічний енурез. Загальне недорозвинення мови 2 рівня. За направленням сімейного лікаря та рекомендацій психіатра, син пройшов стаціонарне лікування в КНП «Обласний дошкільний заклад з надання психіатричної допомоги та реабілітації» ЗОР. У зв`язку з такою неналежною поведінкою [PERSON] він змушений був просити орган опіки обмежити спілкування матері [PERSON] з сином [PERSON] на період лікування та реабілітації сина, тому що поведінка матері [PERSON] шкодить його фізичному здоров`ю, є небезпечною для його життя. Про негативну поведінку [PERSON] він неодноразово розмовляв з позивачкою, однак остання ніяким чином не захищала дитину. Враховуючи вищевикладене вважає, що спілкування дитини з родиною його матері шкодить його психічному здоров`ю. Посилаючись на викладені обставини, просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача адвокат Логвінова В.В. у судових засіданнях проти позовних вимог заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. 09.12.2025 до суду відповідач не з`явився, його представником подано заяву про відкладення судового засідання, через його хворобу, причини своєї неявки представник не повідомила. Представник позивача та представники третіх осіб по справі заперечили проти відкладення справи. З матеріалів справи убачається, що справа перебуває на розгляді в суді з 17.10.2024 року, відповідач у жодне судове засідання не з`явився. Розгляд справи неодноразово відкладався саме за заявами відповідача та його представника. Враховуючи вищевикладене, суд постановив продовжити розгляд справи без участі відповідача та його представника. Фактичні обставити встановлені судом. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 26.12.2020 Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1429, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Таким чином позивачка є матір`ю [PERSON] .. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2023 у справі № 337/5920/23 шлюб розірвано (а.с.13-14). Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2021 у справі № 337/5955/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] та на її утримання до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-16). Розпорядженням Запорізької міської ради по Хортицькому району № 147р від 12.03.2024 [PERSON] встановлено порядок побачень з малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.17). 08.08.2024 [PERSON] на адресу Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району направила заяву, у якій просила встановити їй порядок побачень з малолітнім онуком [PERSON] (а.с.18-19). 20.08.2024 [PERSON] звернулась зі скаргою на бездіяльність Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до Служби (управління) у справах дітей (а.с.20-22). Згідно з листом РА ЗМР по Шевченківському району ЗМР від 20.08.2024, листом Служби (Управління) у справах дітей від 03.09.2024, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду щодо вирішення питань, пов`язаних з наявністю перешкод у спілкуванні з онуком (а.с.48,49,50). Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 25.07.2024, до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, неодноразово надходили звернення від [PERSON] про наявність спірних відносин з батьком дитини [PERSON] , 2021 року народження з приводу дитини (а.с.23-24). У періоди часу з 18.07.2024 по 16.08.2024, 07.10.2024 по 31.10.2024, з 03.01.2025 по 13.01.2025 малолітній [PERSON] , 2021 року народження, знаходився у стаціонарі у КНП «Обласний дошкільний заклад з надання психіатричної допомоги та реабілітації» ЗОР (а.с.22-23,134). Згідно з консультативним висновком психолога, аналіз поведінки дитини дозволяє зробити висновки про деструктивну поведінку матері, її неочікувані та непередбачувані реакції. Зроблено висновок, що більш корисним та безпечним для дитини буде перебування з бабусею та батьком (а.с.134). Згідно з Витягом з ЄРДР за № 12024087070000271 від 12.07.2024, ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень дитині [PERSON] , на підставі постанови суду у справі № 337/3614/24 (а.с.126, 132). Згідно з листом РА ЗМР по Шевченківському району, [PERSON] відмовлено у визначенні способу участі у вихованні сина (а.с.125,133). Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 8, ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України, баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно зі ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Висновки суду. Судом встановлено, що позивачка є рідною бабусею малолітнього [PERSON] .. На теперішній час дитина проживає з батьком, відповідачем [PERSON] , який як встановлено під час розгляду справи чинить перешкоди у спілкуванні бабусі з онуком. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Так, статтею 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. При розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування бабусі із онукою обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування, визнано за доцільне визначити способи участі бабусі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , а саме: надати можливість бабі [PERSON] спілкуватись з онуком [PERSON] щотижня в суботу та неділю у проміжок часу з 18.00 до 19.00 у присутності батька [PERSON] , без присутності третіх осіб телефонним зв`язком або в режимі відеозвязку через мережу інтернет. У судовому засіданні, представник третьої особи не змогла пояснити чому саме такий порядок участі баби в житті дитини ними запропоновано. Зі змісту висновку убачається, що дитина проживає в умовах необхідних для проживання, виховання, розвитку та відпочинку, розвинена, йде легко на контакт, відвідує дошкільний підрозділ «Запорізької гімназії № 19». Посилання у висновку на неадекватну поведінку матері по відношенню до дитини, а також аналогічні доводи відповідача з даного приводу, суд не приймає до уваги, оскільки предметом позову є участь у вихованні дитини бабусі, а не матері. Судом під час розгляду справи, не встановлено будь яких обставин, які б перешкоджали та могли б зашкодити дитині під час її спілкування з бабою. При визначенні способу участі бабусі у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що особисті конфлікти між сторонами чи між батьком та матір`ю дитини не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачки у вихованні онука, що не суперечить його інтересам та з урахуванням його бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуки. Враховуючи вищевикладене, вік дитини, емоційний стан, стосунки у родині, відвідування дитиною дошкільного закладу освіти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього онука [PERSON] , кожного понеділка та п`ятниці з 16.00 год. до 18.00 год., кожної неділі з 11.00 до 13.00 год. особисті побачення або ж спілкування в телефонному режимі, або в режимі відеозв язку через мережу інтернет, без присутності батька дитини та третіх осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 1211,20 грн..

Outcome: partial