Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

20 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») через свого представника Кузьменка М.В. в підсистемі «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 в загальному розмірі 39650 грн та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що 06 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 06.03.2025-100001077, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 13000 грн строком на 140 дні зі сплатою процентів в розмірі 1 % за день користування кредитом та комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в сумі 1950 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі шляхом перерахування коштів відповідачу на його картку № [NUMBER] . Натомість відповідач належним чином не виконав зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, тому станом на день подання позовної заяви за ним утворилась заборгованість в розмірі 39650 грн, з яких: 13000 грн заборгованість за тілом кредиту, 18200 грн заборгованість за процентами, 1950 грн комісія, пов`язана з наданням кредиту та 6500 грн неустойка. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з нього кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2025 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 24 листопада 2025 року № 2038220 зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. При цьому, відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Козійчука О.І. в підсистемі «Електронний суд» 21 грудня 2025 року подав відзив на позов (вх. № 4732/25 від 22 грудня 2025 року), в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту в сумі 13000 грн та комісії в сумі 1950 грн, а врешті позовних вимог просив відмовити, виходячи з того, що йому, як мобілізованому за призовом військовослужбовцю, в силу положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не підлягали нарахуванню проценти в сумі 18200 грн, а також у відповідності до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного не має стягуватися неустойка в сумі 6500 грн. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] підписано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 06.03.2025-100001077 (далі Пропозиція), яку підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е719. В пункті 1.1 Пропозиції визначено, що дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією кредитодавця ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. В розділі 3 Пропозиції зазначено, що умовами надання кредиту є: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів, що встановлюється в заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. Згідно п. 4.1 пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4149-49ХХ-ХХХХ-7419. Згідно п. 6.1 Пропозиції, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. У Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 зазначено, що даний електронний кредитний договір, частиною якого є дана відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077, з якими він попередньо уважно ознайомився. При цьому, вказано, що відповідно до умов кредитного договору від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 06 березня 2025 року; сума кредиту 13000 грн; строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 23 липня 2025 року; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит; проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку; комісія, пов`язана з наданням кредиту 1950 грн; неустойка 130 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Крім того, у Відповіді [PERSON] підтверджено, що він розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором Е719 (код з смс-повідомлення), яке було відправлене на його фінансовий номер 0967873551. Також, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е719 «Інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] », в якому повідомив власні контактні телефони. Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 13000 шляхом перерахування коштів на його банківську картку № [NUMBER] , що до початку розгляду справи визнано самим відповідачем у поданому ним відзиві, а також підтверджується наданими позивачем суду доказами про укладення кредитного договору. Згідно довідки-розрахунку заборгованості про стан заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077, яку позивач додав до позовної заяви, заборгованість відповідача [PERSON] складає 39650 грн, з яких: 13000 грн заборгованість за тілом кредиту, 18200 грн заборгованість за процентами, 1950 грн комісія, пов`язана з наданням кредиту та 6500 грн неустойка. Таким чином, враховуючи, що відповідач позов частково визнав та не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості основної суми боргу (тіла кредиту) в сумі 13000 грн та комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 1950 грн обґрунтованими, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18200 грн, то суд враховує наступне. Так, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року), яка діяла на момент укладення договору позики від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 та в період з 06 березня 2025 року по час нарахування відповідачу процентів за користування кредитом в сумі 18200 грн, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, оскільки з 03 березня 2023 року по теперішній час проходить службу в прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що підтверджується довідкою військової частини …. від 17 грудня 2025 року № 08.2.21123/25 та повідомленням Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 09 листопада 2025 року № 220/33/280. Тобто, під час нарахування відповідачу процентів за договором позики від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 в сумі 18200 грн, останній, як військовослужбовець, мав право на пільги, які визначені, зокрема, в п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вказані відсотки позивачем були нараховані безпідставно. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 6500 грн неустойки, то суд враховує наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 03 лютого 2026 року. Отже, оскільки кредитний договір від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 6500 грн неустойки, яка підлягає списанню кредитодавцем. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2025 року № 06.03.2025-100001077 в розмірі 14950 гривень, з яких: 13000 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 1950 грн комісія. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 913,36 грн, виходячи з обрахунку: (14950 грн (розмір задоволеного позову) х 2422,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції від 18 листопада 2025 року № СЦ00054216) : 39650 грн (сума пред`явленого позову)).

Outcome: partial