Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 030 грн 93 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 13 622 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.03.2021 між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір № TDB.2021.0401.7370 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток todobank з відкриттям кредитної лінії. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0401.7370 від 22.03.2021. 27.12.2024 між ТОВ «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0401.7370 від 22.03.2021. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 34 030 грн 93 коп., з яких: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) у сумі 9 997 грн 83 коп.; заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена) у сумі 24 033 грн 10 коп.. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання 22.12.2025 о 09-50 год.. Цією ухвалою відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду відзив та докази у обґрунтування заперечень. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Копія ухвали, судова повістка направлені відповідачу за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Крім того, при позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Також відповідач повідомлявся про дату та час розгляду справи шляхом оприлюднення оголошення на сайті суду на порталі «Судова влада України», оголошення оприлюднено 24.11.2025. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України немає перешкод для судового розгляду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного: Суд встановив, що 22.03.2021 між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір № TDB.2021.0401.7370 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток todobank з відкриттям кредитної лінії, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок з максимальним лімітом кредитної лінії у сумі 200 000 грн 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001 % річних у пільговий період, та базовою ставкою відсотків річних 56 % строком на 12 місяців. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0401.7370 від 22.03.2021. 27.12.2024 між ТОВ «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0401.7370 від 22.03.2021. Відповідач користувався коштами позивача, однак належним чином не повертав кредит та не сплачував проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 34 030 грн 93 коп., з яких: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) у сумі 9 997 грн 83 коп.; заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена) у сумі 24 033 грн 10 коп.. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наведеними положеннями закону передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено, що кредитор зобов`язується надати кошти боржнику, а останній зобов`язується повернути його та сплатити проценти за користування. При цьому боржник має виконати свої зобов`язання належним чином та у строк. Боржник коли не виконав свої обов`язки порушив права кредитора. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 34 030 грн 93 коп.. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України) Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 1/07 від 01.07.2025 про надання правничої допомоги укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ОБ «Альянс ДЛС»; акт прийому-передачі наданих послуг №12121617 від 14.08.2025 на суму 11 200 грн 00 коп.; довіреність у порядку передоручення від ОБ «Альянс ДЛС» адвокату Журавльову С.Г., ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» на ім`я адвоката Журавльова С.Г., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Журавльова С.Г.. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Слід взяти до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами. З наданих документів вбачається, що між позивачем та адвокатським об`єднанням укладена угода, яка передбачає системне надання послуг у необмеженій кількості справ. Зі справи вбачається, що судовий розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання, однак сторони не приймали участь у судовому засіданні, справа не викликала складності. Після відкриття провадження позивачем не надавалося додаткових доказів та не заявлялося жодних клопотань. Тобто вбачається, що послуга адвоката фактично надана при підготовці позовної заяви та подачі її суду. Сума заявленого позову становить 34 030 грн 93 коп., а розмір витрат 11 200 грн 00 коп., тобто пропорція витрат становить майже одну третину ціни позову. Зазначена сума витрат є непропорційною та занадто завищеною. Зі змісту позовної заяви й доданих доказів вбачається, що спір з відповідачем виник у зв`язку з наданням кредиту. Неповернення кредиту є певною мірою ризиком для кредитора. Укладаючи договір кредитор може передбачать невиконання зобов`язання боржником. Подача позову до відповідача за невиконання умов договору не можна вважати якоюсь несподіваною чи виключною ситуацією яка потребує зусиль для захисту порушеного права, якщо порівнювати з захистом прав у деліктних правовідносинах тощо. З копії згрупованих відправлень вбачається, що позивач відправив у один день копії 99 позовних заяв у різних справах. З наведеного слід зробити висновок, що підготовка до цієї справи не потребує значних зусиль, як то по ресурсах так і по збору доказів. Така діяльність є системною та дозволяє використовувати вже сформовану позовну заяву у якій слід тільки змінити відомості по кожному відповідачу. При розподілі витрат суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Ураховуючи наведене у сукупності суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 11 200 грн 00 коп. є завищеним та непропорційним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті про отримання правової допомоги від 14.08.2025 на загальну суму 11 200 грн 00 коп., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 5 000 грн 00 коп. Підстав для стягнення з відповідача ще 6 200 грн 00 коп. суд не вбачає. Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.. На підставі зазначеного і

Outcome: approved