Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] 13.10.2025 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, оскільки навчається в Уманському фаховому коледжі технологій та бізнесу Уманського національного університету, а відповідач являється його батьком та повинен його утримувати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа №2-476, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 19.07.2025. З 01.09.2025 він навчається в Уманському фаховому коледжі технологій та бізнесу Уманського національного університету на першому курсі денної форми навчання, термін закінчення якого 30.06.2028. На даний час він досяг повноліття та на час навчання проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Йому не вистачає матеріального доходу на витрати, які пов`язані з навчанням, а саме: витрати на обіди, забезпечення себе необхідними речами для прожиття та навчання, тому йому необхідна додаткова матеріальна допомога. Відповідач працездатний, має власний будинок, транспортний засіб, земельний пай, тому позивач вважає, що відповідач може і повинен надавати йому матеріальну допомогу на час навчання, однак добровільну таку допомогу надавати не бажає. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання у розмірі 15000 грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до 30 червня 2028 року. Ухвалою суду від 14.10.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 14.10.2025 за клопотанням позивача витребувано у Центрі обслуговування платників Голованівського ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області довідку про наявність чи відсутність доходу в 2025 році у [PERSON] , на виконання якої 24.10.2025 від Головного управління до суду надійшли витребувані докази. 19.11.2025 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, який прийнятий до розгляду. Представник відповідача зазначила, що позивач не надав розрахунок витрат та не обґрунтував розмір аліментів у сумі 15000 грн, не надав доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному ним розмірі, лише обмежився загальною фразою, що йому не вистачає матеріального доходу на витрати, які пов`язані з навчанням. При цьому, не зазначає ні розміру доходу, якого не вистачає, ні розміру витрат та не надає на підтвердження даних обставин будь-яких доказів. Свої вимоги позивач обґрунтовує виключно особистими доводами, які нічим не підтверджуються, тобто не є слушними, а тому не можуть бути прийняті до уваги при ухвалені рішення. Для вирішення питання щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 15000 грн на місяць, враховуючи що кожен з батьків (у випадку фінансової спроможності батьків) повинен нести витрати, пов`язані з навчанням спільного сина у рівних розмірах, при цьому позивач не надає доказів понесення витрат в розмірі 15000 грн матір`ю, з якою він проживає і перебуває на її повному утриманні, так само не наводить розрахунку таких витрат з підтвердженням відповідними доказами, а саме в загальній сумі 30000 грн, які пов`язані з його навчанням, так як обоє батьків мають рівні обов`язки щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Також позивач не надав доказів фінансової можливості відповідача сплачувати аліменти в заявленому ним розмірі. При ухваленні рішення та визначені розміру аліментів, представник відповідача просить суд врахувати обставину, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , працює, однак отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач не заперечує щодо необхідності з його сторони сплачувати аліменти на утримання його сина, який продовжує навчання, проте просить зменшити їх розмір до 2000 грн. За таких обставин, вважає, що стягнення з відповідача на користь повнолітнього сина, що продовжує навчання, аліментів на його утримання в сумі 2000 грн буде відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має, з одного боку, забезпечувати повнолітньому сину отримання від батька матеріального утримання на період навчання, з іншого - забезпечити баланс між обов`язками обох батьків матеріально підтримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також надасть можливість відповідачу надавати відповідну матеріальну підтримку іншим своїм утриманцям і буде справедливим та відповідає матеріальній можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. А тому, визначаючи розмір аліментів, слід брати до уваги матеріальне становище позивача та його матері, та те, що позивач при зверненні до суду, не зазначив та не конкретизував матеріальні витрати, необхідні для життєдіяльності та навчання, розмір побутових витрат, кошів, яких він потребує у зв`язку з навчанням, а тому виходячи з принципу розумності, справедливості, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання сина в розмірі 2000 грн щомісячно до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про вручення 27.11.2025 рекомендованого листа з судовою повісткою; 31.10.2025 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в справі та просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку 24.11.2025 SMS-повідомлення з текстом судової повістки та довідкою про доставку електронного листа до електронної скриньки представника 24.11.2025; 18.12.2025 від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає частково в сумі 2000 грн, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 8). Як вбачається з довідки №503, виданої 05.09.2025 відокремленим структурним підрозділом «Уманський фаховий коледж технологій та бізнесу» Уманського Національного університету, позивач навчається в цьому коледжі на 1-ому курсі денної форми навчання на державній формі навчання; строк навчання становить з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2028 року (а.с. 7). Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження №5973960 від 22.09.2025, постановленої головним державним виконавцем Голованівського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Колодійчук Н.П., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-476, виданого 11.12.2007 Голованівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 19.07.2025, закінчено, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття (а.с. 11). Згідно відповіді на запит від 21.10.2025 №1128-2025-0001183 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з січня 2025 року по серпень 2025 року у [PERSON] нарахована сума доходу (заробітної плати) становила у січні-лютому 2025 року відсутня, у березні-липні 2025 року - по 8000 грн щомісячно та в серпні 2025 відсутня; 31.07.2025 звільнений з роботи (а.с. 21). Відповідач має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.10.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 37). Згідно копії довідки про доходи, виданої ТОВ «Відродження», [PERSON] працює у товаристві з 03.09.2025 на посаді водія транспортного засобу та сума доходу за період з 03.09.2025 по 30.09.2025 становить 8000 грн (а.с. 38). Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3\~від 15\~травня 2006\~року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання, відповідач добровільно допомогу на навчання повнолітньому сину не надає, в той же час позивачем не надано докази на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати допомогу на його навчання в заявленому розмірі 15000 грн, в тому числі не надано доказів про те, що відповідач має такий рівень доходу, який би надавав можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Разом з тим, відповідач визнав частково позовні вимоги та зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн на місяць, отже суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на навчання сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має на утриманні неповнолітню дочку, працює та отримує щомісячний дохід в розмірі 8000 грн, позов визнав частково, вважав за можливе сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн на місяць. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на його утримання в розмірі 2000 грн на місяць, і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". З наведених підстав, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те,\~що позивача\~звільнено від\~сплати судового\~збору,\~а тому,\~у зв`язку\~з частковим\~задоволенням позову\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~держави суму\~судового збору\~пропорційну до\~розміру задоволених\~вимог,\~а саме\~161,5\~грн (розмір\~задоволених позовних\~вимог помножено\~на розмір\~судового збору\~та поділено\~на розмір\~заявлених позовних\~вимог:\~2000грн*1211,2грн/15000грн).\~При цьому\~суд враховує\~роз`яснення надані\~Пленумом Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ у\~п.\~№36\~постанови №10\~від 17.10.2014\~року «Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові витрати\~у цивільних\~справах». Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial