Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є спадкоємицею за заповітом від 16.02.2007 року. Про смерть бабусі дізналася лише у грудні 2019 року. Позивачка зазначає, що причини пропуску строку є поважними, оскільки на момент смерті спадкодавиці та протягом всього шестимісячного строку перебувала на тимчасово окупованій території (смт Кринична, Донецька область), що значно ускладнювало отримання інформації та можливість виїзду. Одразу після того, як їй стало відомо про відкриття спадщини, вона приїхала до м. Києва, фактично оселилася у спадковій квартирі та звернулася до нотаріуса, де отримала роз`яснення про необхідність судового порядку визначення додаткового строку. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не навів об`єктивних поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Пояснила, що померла є її двоюрідною тіткою, інші спадкоємці подали в строк заяви про прийняття спадщини, проте на даний час не встигли отримати свідоцтва на спадщину. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 лютого 2019 року, [INFO] в м. Київ померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтвом про право власності від 18.06.1996 року, яке видано згідно з розпорядженням № 2204. Із копії заповіту, посвідченого 16 лютого 2007 року державним нотаріусом Журавель А.М. вбачається, що [PERSON] належну на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Сердцевич О.В. 11.01.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно копії паспорта позивачка станом на 2019 рік була зареєстрована та проживала за адресою: Донецька область, Макіївський р-н, смт Кринична, що є тимчасово окупованою територією згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ. Судом встановлено, що позивачка прибула до м. Києва у грудні 2019 року, після чого вчинила дії щодо фактичного володіння майном: уклала договори з КП «Київтеплоенерго» та ПрАТ «АК «Київводоканал» про реструктуризацію заборгованості, здійснює оплату комунальних послуг За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з положеннями статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка з моменту смерті спадкодавиці ( [INFO] ) і до грудня 2019 року постійно проживала у смт Кринична Донецької області. Даний населений пункт, відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи відсутність належного поштового зв`язку між підконтрольною та непідконтрольною територіями України, відсутність стабільного доступу до державних реєстрів та офіційних джерел інформації, позивачка була позбавлена можливості дізнатися про факт смерті [PERSON] у встановлений законом 6-місячний строк. Суд бере до уваги, що перетин лінії розмежування у 2019 році був пов`язаний із суттєвими ризиками для життя, тривалим очікуванням у чергах та необхідністю отримання спеціальних дозволів. Ці обставини є об`єктивними та не залежать від волі позивачки, що створювало реальні фізичні перешкоди для своєчасного прибуття до м. Києва для подання заяви нотаріусу. Позивачка зазначає, що примірник заповіту знаходився за місцем проживання померлої у м. Києві. Оскільки позивачка не мала доступу до квартири, вона не могла знати про зміст розпоряджень спадкодавиці на її користь. Суд зауважує, що одразу після прибуття до м. Києва у грудні 2019 року, тобто у розумний строк після того, як перешкоди були усунені, позивачка вчинила активні дії: оселилася у спадковій квартирі, розпочала процес погашення заборгованості за комунальні послуги (договори про реструктуризацію від 17.12.2019 та 10.01.2020) та звернулася до нотаріуса 11.01.2020. Така поведінка свідчить про наявність у неї реального наміру прийняти спадщину та відсутність нехтування своїми правами. Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи вищевикладене, суд визнає наведені позивачем причини поважними, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що існували об`єктивні та істотні труднощі для спадкоємця подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та приходить до висновку про визначення позивачу додаткового строку в один місяць, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Кеpуючись статтями 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved