Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач АТ «ПУМБ» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за двома кредитними договорами (№ 1001599356201 від 26.05.2020 та № 2001714386001 від 21.10.2020), що призвело до виникнення загальної заборгованості у розмірі 70 364,55 грн станом на 09.09.2024. Банк наполягає на правомірності нарахування тіла кредиту, процентів та комісії за обслуговування. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитні договори шляхом підписання заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування. За договором №1001599356201 позичальнику надано кредит у сумі 25 000,00 грн. строком на 36 місяців із процентною ставкою 0,01% річних та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99%. Факт видачі зазначених коштів підтверджується платіжною інструкцією №TR.42168041.54033.8810 від 26.05.2020 на суму 25 000,00 грн. Щодо договору №2001714386001 від 21.10.2020, відповідач просив встановити кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн., при цьому реальна річна процентна ставка за вказаним правочином становить 47,88%. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала: По кредитному договору від 26.05.2020 № 1001599356201 - 27283.42 грн., з яких: 10467.58 грн. заборгованість за кредитом; 2.52 грн. заборгованість процентами; 16813.32 грн. заборгованість за комісією; По кредитному договору від 21.10.2020 № 2001714386001- 43081.13 грн., з яких: 27733.83 грн. заборгованість за кредитом; 15347.3 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. 09.09.2024 року відповідачу [PERSON] АТ "ПУМБ" було надіслано Письмову вимогу (повідомлення) щодо негайного погашення кредитної заборгованості, однак у наданий строк заборгованість не була погашена. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Також частиною 1 статті 1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Із урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження№ 14-44цс21). Висновки суду. Враховуючи, що відповідач користувався наданими банком грошовими коштами, проте не виконував зобов`язання за кредитними договорами № 1001599356201 від 26.05.2020 та № 2001714386001 від 21.10.2020 щодо їх своєчасного повернення та сплати відповідних відсотків, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором № 1001599356201 від 26.05.2020, суд зазначає, що згідно з умовами кредитування щомісячна комісія за обслуговування заборгованості становить 997,50 грн., а загальна сума нарахованої комісії 16 813,32 грн. Проте суд звертає увагу на те, що в договорі відсутній конкретний перелік додаткових чи супутніх банківських послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, за які встановлена вказана плата. Оскільки АТ «ПУМБ» не надало доказів наявності такого переліку та погодження його зі споживачем, положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, вимоги позивача про стягнення 16 813,32 грн. комісії є безпідставними та задоволенню не підлягають. Зважаючи на те, що відповідач не надав суду заперечень проти позову чи доказів на їх підтвердження, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Зокрема, стягненню з [PERSON] підлягає заборгованість за договором № 2001714386001 у розмірі 43 081,13 грн (з яких: 27 733,83 грн тіло кредиту, 15 347,30 грн відсотки) та за договором № 1001599356201 у розмірі 10 470,10 грн (з яких: 10 467,58 грн тіло кредиту, 2,52 грн відсотки), що загалом становить 53 551,23 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1843,58 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial