Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

02.12.2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 09.10.2020 року уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина, оскільки вони не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні відносини, їх примирення неможливе. Просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 03.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. 09.12.2025 року позивачка надала суду заяву, в якій просила залишити їй шлюбне прізвище та не стягувати судові витрати з відповідача. 17.12.2025 року відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті спору, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.10.2020 року у Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.10.2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої доньки, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачем про відшкодування судових витрат не заявлено.

Outcome: approved