Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

28 січня 2025 року [PERSON] (далі - позивач), через свого представника Філевського Ростислава Миколайовича в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про стягнення заборгованості за договором позики в солідарному порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 01 квітня 2019 року відповідач [PERSON] отримав від позивача у борг 118 260 грн 00 коп., що на день передачі грошових коштів було еквівалентно 4 380 доларів США, про що між ними укладено договір позики, який підписано обома сторонами. Підписавши вказаний договір позики, відповідач [PERSON] у повному обсязі підтвердив отримання від позивача [PERSON] грошових коштів. Крім цього, отримання коштів відповідачем від позивача підтверджується договором поруки, укладеним між позивачем [PERSON] і дружиною відповідача [PERSON] - [PERSON] , а також заявою [PERSON] , у якій вона зазначає, що отримання позики здійснюється в інтересах їхньої сім`ї. Згідно з п.п. б) п. 2 укладеного між сторонами договору позики, відповідач зобов`язався в повному обсязі повернути позивачеві отримані грошові кошти, своєчасно, не пізніше 01 серпня 2019 року. У 2023 році відповідач повернув позивачу суму в гривнях, еквівалентну 1000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення. Проте з того часу і станом на день подання цієї позовної заяви до суду, відповідач не повернув позивачу кошти в рахунок повернення суми позики, заборгувавши з 2023 року позивачу суму в гривнях, еквівалентну 3 380 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення. Оскільки сторони визначили у договорі еквівалент у доларах США у розмірі 4 380 доларів США, стягнення заборгованості у гривні має відбуватися за курсом НБУ для визначеної сторонами іноземної валюти на час ухвалення судового рішення. У зв`язку з викладеним вище позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.04.2019 у гривні у розмірі, еквівалентному сумі 3 380 доларів США за курсом НБУ станом на момент ухвалення рішення. Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2025 року позов задоволено, стягнуто з в солідарному порядку з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 01 квітня 2019 року у гривні у розмірі 142 467 грн 00 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 567 грн 14 коп. та з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 567 грн 14 коп. 26 листопада 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Філевський Ростислав Миколайович в системі «Електронний суд» сформував заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 21 268 грн в рівних частинах у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в солідарному порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач при подачі позовної заяви відповідно до ст. 134 ЦПК України повідомив, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 22 402 грн 27 коп., які складаються з судового збору у розмірі 1 134 грн 27 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 268 грн 00 коп. Так, між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Шарк» 28 січня 2025 року було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №1 (далі - Договір). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Р.М. Філевським надано: копію договору № 1 від 28.01.2025 року про надання правової (правничої) допомоги, ордер АІ № 1804997 від 28.01.2025, платіжну інструкцію № @2PL582925 від 29.01.2025 на суму 10 634 грн (оплата 50% гонорару, решта 50% передбаченої пунктом 2.2.1 договору суми гонорару (винагороди за надання правової (правничої) допомоги) підлягає сплаті клієнтом протягом 3 банківських днів з дня набрання законної сили рішенням суду по суті спору (п. 2.4 договору). Після ухвалення судом рішенням у справі № 945/201/25 24 листопада 2025 [PERSON] з адвокатом Філевським Р.М. підписано акт прийняття-передачі наданих послуг за договором № 1 від 28.01.2025 року про надання правової (правничої) допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом Філевським Ростиславом Миколайовичем. Тож зважаючи на задоволення позову, представник позивача просить з відповідачів стягнути суму на відшкодування витрат позивача на надання правничої допомоги в сумі 21 268,00 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, однак у судові засідання не з`явились. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі. Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Із положень частин 1-4 ст.137 ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви відповідно до ст. 134 ЦПК України повідомив, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 22 402 грн 27 коп., які складаються з судового збору у розмірі 1 134 грн 27 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 268 грн 00 коп. До заяви долучено Договір про надання правової (правничої) допомоги №1, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Шарк» 28 січня 2025 року. Відповідно до платіжної інструкції № @2PL582925 від 29.01.2025, Адвокатському об`єднанню «Шарк» сплачено 10 634 грн, як оплата 50% гонорару. Відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги, решта 50% передбаченої пунктом 2.2.1 договору суми гонорару (винагороди за надання правової (правничої) допомоги) підлягає сплаті клієнтом протягом 3 банківських днів з дня набрання законної сили рішенням суду по суті спору (п. 2.4 договору). Після ухвалення судом рішенням у справі № 945/201/25 24 листопада 2025 [PERSON] з адвокатом Філевським Р.М. підписано акт прийняття-передачі наданих послуг за договором № 1 від 28.01.2025 року про надання правової (правничої) допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом Філевським Ростиславом Миколайовичем. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів, суд враховує відсутність будь-яких заперечень та клопотань зі сторони відповідача та висновки, викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22, провадження № 61-13766св24, зокрема: саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, відсутність заперечень та клопотань з боку відповідачів, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем сумі 21 268,00 грн.

Outcome: approved