Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник позивача Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 31 360.00 грн за договором позики № 8098410525 від 08 травня 2025 року та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 травня 2025 року між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 7000.00 грн строком на 360 днів, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку № [NUMBER] . Стандартна процентна ставка в день: 1% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,87% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. ТзОВ «ІННОВА НОВА» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, однак остання кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом 18 вересня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 31360.00 грн, з яких: 7000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9310.00 грн - заборгованість по процентам; 1050.00 грн - заборгованість по комісії; 14 000.00 грн - заборгованість по пені. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року за клопотанням відповідача витребувано докази по справі у АТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останньою не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у її відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Так, 08 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № 8098410525. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст.3, 11, 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до п.2.1 Договору позики, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через вебсайт, Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбачному договором та/або ЗУ "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телдефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві ( в т.ч через месенджери). Згідно з п.2.2 Договору позики, на умовах встановлених договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбаячені договором. Відповідно до п. 2.3-2.5 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7000.00 грн тип кредиту - кредит, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Згідно умов вище вказаного договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Відповідно до п.3.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Згідно з п.3.2 Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення Договору, дата надання кредиту 08 травня 2025 року або наступний за ним календарний день. Відповідно до п.5.4.1 Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Пунктом 6.5.1 Договору передбачено, що у разі допущення прострочення платежів, вказаних у графіку платежів для позичальника може мати наступні наслідки: необхідність сплатити штраф/пеню у розмірі та порядку, що визначені в п. 7.3 та 7.4 Договору; вплинути на кредитну історію та ускладнити отримання споживчого кредиту надалі; якщо позичальник учасник програми лояльності витрата права на отримання зниженої процентної ставки. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити штраф позичальнику у розмірі 28% від суми простроченого платежу за кожен факт такого прострочення (п. 7.3 Договору). Пункт 7.4 Договору передбачає, що у разі порушення строків повернення позики позикодавець має право стягнути проценти за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми прострочення платежу. Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , її місце проживання, податковий номер, дані її паспорта гр. України, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором 9499 (а.с.18-29). Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 8098410525 від 08 травня 2025 року (а.с.30). Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https:finsfera.ua//), виданої ТзОВ "Іннова Фінанс", позичальником є [PERSON] , [INFO] , в якій містяться такі відомості: адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] ; сума кредиту 7000.00 грн, РНОКПП [NUMBER] ; номер банківського рахунку [NUMBER] , електронна адреса [INFO] , дата отримання кредиту 07 травня 2025 року та ін. (а.с.12). Відповідач [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту із застосуванням електронного підпису, вчиненим одноразовим ідентифікатором (5674), який було надіслано їй на зазначений нею номер телефону, в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо (а.с.34-36). У правилах надання грошових коштів у кредит, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ "Іннова Фінанс" (Нова редакція) зазначено: загальні положення, визначення термінів, доступ до інформації щодо діяльності товариства та надання кредитів, вимоги до клієнта, загальні умови та порядок укладення кредитних договорів з клієнта, порядок повернення кредитної заборгованості споживачами, що уклали кредитні договори відповідно до розділу 5 правил, реструктуризація, захист персональних даних, звільнення від відповідальності (форс-мажор), порядок вирішення спорів та відповідальність, внесення змін та доповнень у правила та кредитний договір, строки, порядок зберігання кредитних договорів, інших документів та інформації, пов`язаних з надання кредиту, прядок доступу клієнтів/споживачів до документів та іншої інформації, пов`язаної з надання кредиту, заключні положення (а.с.38-43). ТзОВ "ФК "Контрактовий дім" квитанцією до платіжної інструкції № 1603160019 підтвердило факт перерахування ТзОВ "Іннова Фінанс" 08 травня 2025 року грошових коштів у сумі 7000.00 грн на картковий рахунок відповідача [NUMBER] (а.с.33). Транзакцію здійснено ТзОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" на підставі укладеного з ТзОВ "Іннова Фінанс" договору №160523/1 від 16 травня 2023 року(а.с. 13-17). На підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з "Іннова Фінанс" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" у зв`язку із чим 08 вересня 2025 року відповідні зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32). Відповідно до відповідей АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-251201/81921-БТ, картка 4149497506359498 ( [NUMBER] ) емітована на ім`я " [PERSON] " (РНОКПП [NUMBER] ). З отриманої від АТ КБ "ПриватБанк" на запит суду виписки про рух коштів за номером картки [NUMBER] за період з 08.05.2025-09.05.2025, що належить [PERSON] встановлено, що останній було надано одноразово, безготівково на її поточний рахунок 7000.00 грн, видно рух коштів на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.88-89). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8098410525 від 08 травня 2025 року, станом на 18 вересня 2025 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 31 360.00 грн, з яких 7000.00 грн заборгованість за тілом кредиту; 9310.00 грн заборгованість по процентами; 1050.00 грн заборгованість по комісії; 14 000.00 грн заборгованість по пені (а.с.48-49). Добровільно таку заборгованість відповідач не погасила. Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією у розмірі 1050.00 грн, суд приходить до таких висновків. У відповідності до п.2.7 заявки кредитного договору, комісія за надання кредиту становить 1050.00 грн. нараховується кредитором одноразовою в день видачі кредиту. Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 2.7 кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «ІННОВА НОВА» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8098410525 від 08 травня 2025 року в розмірі 17 360 (сімнадцять тисяч триста шістдесят) гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту -7000.00 грн; заборгованість по процентам - 9310.00 грн; заборгованість по комісії -1050.00 грн. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту, відсотків та комісії стягнути заборгованість за пенею в розмірі 14.000 грн. Так, що стосується стягнення заборгованості за нарахованою пенею, слід зазначити наступне. Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався. Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відтак стягнення з відповідача неустойки у розмірі 14 000.00 грн за кредитним договором № 8098410525 від 08 травня 2025 року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1332,32 грн (17 360.00 грн /31 360.00 грн = 0,55%*2422,40 грн = 1332,32.00 грн). На підставі вище викладеного,

Outcome: partial