Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 6717880125 від 15 січня 2025 року в розмірі 33950,40 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.01.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 6717880125. Договір позики разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17.11.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Даний договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. За умовами договору відповідач отримав позику в розмірі 8000 грн, строком на 360 днів із сплатою відсотків. Розмір і умови повернення кредиту визначені в графіку платежів, який є додатком до договору . Відповідач не виконала умови договору та має заборгованість за кредитом, відсоткам , комісією, та пенею за користування кредитом в загальній сумі 33950,40 грн. Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором не виконала, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 02 грудня 2025 від АТ КБ «Приват Банк» засобами поштового зв`язку на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Судом встановлено, що відповідач 15 січня 2025 року з ТОВ «Іннова Фінанс» уклала у електронному вигляді договір надання грошових коштів у позику №6717880125. Договір позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17 листопада 2024, складають єдиний договір. Договір позичальником було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п. 2.2 Договору сума кредиту 8000 гривень. Відповідно до п.2.4. зазначеного Договору тип кредиту - кредит, метою його отримання є споживчі (особисті) потреби ( п. 2.7. Договору). Строк кредиту (строк дії Договору) відповідно до п. 2.5 Договору становить 360 днів. Датою надання кредиту є 15.01.2025 року або наступний за ним календарний день. Пунктом 2.6.1. встановлено, що стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 15.01.2025 року підписано електронним підписано з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу, Додаток №1 до Договору №6717880125 від 15.01.2025, яким є Графік платежів, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики , а також заява клієнта (витяг з інформаційно- телекомунікаційної системи). ТОВ ФК «Контрактовий дім» на підставі договору №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів здійснив переказ кредитних коштів від ТОВ «Іннова Фінанс» на картку [NUMBER] у сумі 8000 грн, дата операції 15.01.2025 року. Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі №6717880125 від 15.01.2025. Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-251113/63433-БТ від 20.11.2025 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітована картка №4149609022811345 на яку здійснено переказ коштів 15 січня 2025 року в сумі 8000 грн. Також згідно виписки за договором за період 15.01.2025 -16.01.2025 встановлено рух коштів по рахунку, який належить відповідачці. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 15.01.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] . Договору надання грошових коштів у позику №6717880125 від 15.01.2025в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 8000 грн. відповідачу [PERSON] . Відповідач не заперечила проти того, що нею були отримані кредитні кошти, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики за основною сумою боргу в розмірі 8000 грн., є обґрунтованими. Крім того, суд вважає також обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення відсотків за договором позики № 6717880125 від 15.01.2025 року в розмірі 9950 грн. Розрахунок відсотків був проведений за стандартною процентною ставкою 1 % в день (8000х1 %х254 днів=9950) та їх нарахування здійснене в межах погодженого сторонами договору строку кредитування. Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з с.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 15 відсотків від суми наданого кредиту, що не суперечить наведеним вище вимогам закону. Отже, підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати комісії, розмір якої визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту , процентів та комісії підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені за кожний день прострочення, суд виходить з наступного. Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час. Зважаючи, що Договір про надання грошових коштів у позику №6717880125 укладений 15.01.2025 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати пені. Тому суд, у стягненні з відповідача пені в розмірі 16000 грн., відмовляє. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані нею на підставі вказаного договору надання грошових коштів у позику на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9950,40 грн.- заборгованість за відсотками, 1200 грн. комісії , а всього 19150,40 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422,40 грн. і документально підтверджені платіжною інструкцією №5 від 07 жовтня 2025 року, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1366,40 грн.(19150,40 х2422,40:33950,40=1366,40) . На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України

Outcome: partial