Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до [PERSON] (далі відповідач) з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 18 листопада 2020 року близько 13 години 30 хвилин, рухаючись автодорогою Київ-Васильків, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом NISSAN QASHQAI державний номерний знак [NUMBER] , на регульованому перехресті Глеваха-Крушинка, виїхав на заборонений сигнал світлофора червоний, та здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN AMAROK державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На дату скоєння ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність (або про підстави звільнення його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. Вина відповідача підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2021 року у справі № 362/6025/20. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та який був забезпечений полісом страхової компанії Моторно (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. Регламентна виплата у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 24 листопада 2020 року від [PERSON] , Звіту № 7965/12/20, про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , складеного 04.01.2021 року ТОВ «Сател Груп». Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило ТОВ «Сател Груп», котрим було виконано Звіт № 7965/12/20, про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , складеного 04.01.2021 року, вартість послуг якого склала 2 145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн.00 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/1237 від 25.02.2021 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов`язану зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. Загальна сума витрат МТСБУ, які пов`язані з розглядом даної справи склала 132 145 (сто тридцять дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 00 коп. На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» відшкодування шкоди в порядку регресу, кошти в розмірі витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 132 145, 00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.02.2024 року матеріали справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу передано за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу останнього відомого місця перебування: [ADDRESS] . Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», "адресат відсутній", що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Також суд розміщував оголошення про виклик відповідача на сайті суду. Письмового відзиву, заперечень, клопотань до суду не подавалось, причини неможливості їх подати суду також не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 18 листопада 2020 року близько 13 години 30 хвилин, рухаючись автодорогою Київ-Васильків, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом NISSAN QASHQAI державний номерний знак [NUMBER] , на регульованому перехресті Глеваха-Крушинка, виїхав на заборонений сигнал світлофора червоний, та здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN AMAROK державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .. Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На дату скоєння ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність (або про підстави звільнення його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. Вина відповідача підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2021 року у справі № 362/6025/20. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №184513 від 18.11.2020 року, [PERSON] 18.11.2020 року о 13 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на а/д Київ-Васильків, на регульованому перехресті Глеваха-Крушинка, виїхав на заборонений сигнал світлофора - червоний, та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Amarok д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.8.7.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №184517 від 18.11.2020 року, [PERSON] 18.11.2020 року о 13 год. 30 хв. керував транспортним засобом Nissan Qashqai д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2ст. 130, КУпАП. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2021 року у справі № 362/6025/20 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та який був забезпечений полісом страхової компанії Моторно (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. Регламентна виплата у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 24 листопада 2020 року від [PERSON] , Звіту № 7965/12/20, про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , складеного 04.01.2021 року ТОВ «Сател Груп». Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило ТОВ «Сател Груп», котрим було виконано Звіт № 7965/12/20, про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK д.н.з. [NUMBER] , складеного 04.01.2021 року, вартість послуг якого склала 2 145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн.00 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/1237 від 25.02.2021 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов`язану зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. Загальна сума витрат МТСБУ, які пов`язані з розглядом даної справи склала 132 145 (сто тридцять дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 00 коп. На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» відшкодування шкоди в порядку регресу, кошти в розмірі витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 132 145, 00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону). Згідно з підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Суд погоджується з доводами позивача, що потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 132 145,00 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved