Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який був його тестем. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.05.2008 року виконкомом Синівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , йому було видано Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112 від 14 березня 2000 року. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] (донька померлого [PERSON] ), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) 26.10.2018 року Виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, серія [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Синівецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 23 листопада 1980 року, з актовим записом №9, серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження, виданим Порубнянською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, виданим 18 квітня 1962 року, з актовим записом №38, серії [NUMBER] . Інших осіб, які б могли претендувати на спадкове майно, немає. 11 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим Унгурян І.І., секретарем Синьовецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 25 квітня 2008 року за №68 на право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Синівці» села Синівці Глибоцького району Чернівецької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112, виданого Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області 14 березня 2000 року, що належало [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Синівці» села Синівці Глибоцького району Чернівецької області, у зв`язку з ненаданням державній нотаріальній конторі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії, і що вчинення такої нотаріальної дії без зазначеного документа суперечить чинному законодавству України, про що Державним нотаріусом 11.11.2025 року було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №321/02-31. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 02.08.1996 року), право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Синівці» села Синівці Глибоцького району Чернівецької області, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112, виданого Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області 14 березня 2000 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. В судове засідання представник відповідача Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який був його тестем. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.05.2008 року виконкомом Синівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , йому було видано Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112 від 14 березня 2000 року. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] (донька померлого [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) 26.10.2018 року виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, серія [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Синівецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 23 листопада 1980 року, з актовим записом №9, серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження, виданим Порубнянською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, виданим 18 квітня 1962 року, з актовим записом №38, серії [NUMBER] . Інших осіб, які б могли претендувати на спадкове майно, немає. 11 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим Унгурян І.І., секретарем Синьовецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 25 квітня 2008 року за №68 на право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Синівці» села Синівці Глибоцького району Чернівецької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112, виданого Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області 14 березня 2000 року, що належало [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Синівці» села Синівці Глибоцького району Чернівецької області, у зв`язку з ненаданням державній нотаріальній конторі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії, і що вчинення такої нотаріальної дії без зазначеного документа суперечить чинному законодавству України, про що Державним нотаріусом 11.11.2025 року було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №321/02-31. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що видати спадкоємцю Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на неможливо, оскільки спадкоємець не пред`явив нотаріусу правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0206112 від 14 березня 2000 року. Надати оригінал правовстановлюючого документа не представляється можливим, у зв`язку з його втратою на неможливістю відновлення, у зв`язку зі смертю спадкодавця. 09 вересня 2025 року проведено оцінку вище вказаного майна і згідно висновку вартість майна, становить 56 070 грн. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved