Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Соснівського районного суду міста Черкаси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №288150197 від 10.01.2022 року у розмірі 28520,77 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №288150197 (далі - Договір) на суму 29100,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV5ЕЕ35». Позивач вказав, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти у розмірі 29100,00 грн. виконав в повному обсязі. 28.11.2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому, до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022 року, за яким від Первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 30.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №2 від 20.12.2023 року, за яким від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНАЛЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 520,77 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором становить 28520,77 грн, яка складається з: 25295,56 грн. заборгованість тілу кредиту; 3225,21 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 288150197 від 10.01.2022 року у розмірі 28520,77 грн грн та вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 25.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» інформацію про те, чи імітувалася картка № 4149-62XX-XXXX-8417 на ім`я відповідача, зарахування коштів за картку з 10.01.2022 по 15.01.2022. 21.08.2025 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надійшов лист від 17.08.2025 року №20.1.0.0.0/7-250806/73440-БТ з витребуваною інформацією у відповідності до котрої зазначено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) у банку емітовано карту №4149629313108417. Надано виписку по картці № [NUMBER] , який містить інформацію зарахування 10.01.2022 на суму 29100,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Крім того, зазначено про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 10.01.2022 року [PERSON] заповнила заяву на отримання грошових коштів в кредит на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 10.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 288150197, відповідно до умов якого Кредитодавець забов`язується надати позичальнику кредит на суму 29100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п.п. 1.1 Договору). Кредит надається строком на 84 дні (п.1.2 Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 251,85% річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним Дисконтна процентна ставка (п.1.4 Договору). Н умовах, викладених в п.1.6 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування (п.1.5 Договору). Вказаний договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором «MNV5ЕЕ35», який відправлено 10.01.2022 року о 11:46:34 на номер телефону [NUMBER] , введено 10.01.2022 о 11:47.10. Вказане також вбачається із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Крім того, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] 09.02.2022 укладено Додаткову угоду до Договору № 288150197 від 10.20.2022, відповідно до якої сторони погодили про перенесення оплати наступного чергового платежу та продовжили загальний строк надання кредиту на 14 днів. Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням від 10.01.2022 року з якого вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило платіж у розмірі 29100,00 грн. на рахунок отримувача [PERSON] , рах. № 4149-62XX-XXXX-8417 із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 288150197 від 10.01.2022, [PERSON] , код 2944418689, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer», а також довідкою директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Реквізити картки № 4149-62XX-XXXX-8417 були зазначені [PERSON] при укладення кредитного договору, що встановлено із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 04.11.2021 року. Приналежність рахунку № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) підтверджено листом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 17.08.2025 року №20.1.0.0.0/7-250806/73440-БТ. Із виписки по картці № [NUMBER] вбачається, що на неї 10.01.2022 здійснено зарахування у розмірі 29100,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало, зарахувавши на зазначений [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 29100, 00 грн., що відповідає умовам договору кредитної лінії № 288150197. За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір № 288150197 від 10.01.2022 у за допомогою одноразового ідентифікатора, який відправлено на номер телефону [PERSON] . Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» по кредитному договору № 288150197, у відповідності до якого заборгованість відповідача [PERSON] станом на 05.05.2022 року становить 28530,77 грн., з яких: 25295,56 грн. тіло кредиту, а 3225,21 грн. відсотки за користування кредитними коштами. Із розрахунку вбачається, що [PERSON] здійснено часткову оплату заборгованості на загальну суму 10 689,14 грн. Із вказаного розрахунку також вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось первісним кредитодавцем у межах строку кредитування та за узгодженою сторонами відсотковою ставкою, що передбачено п.п. 1.3, 1.9, 1.12 Договору. У відповідності до п.п. 2.1.1.6 Договору кредитної лінії № 288150197 від 10.01.2022 року, товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошової кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). У відповідності до п. 4.1 Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 28.11.2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, інші умови договору залишено без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк дії договору до 31.12.2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, дата його укладення залишена як 28.11.2018 року. 31.12.2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. 31.12.2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року, підписали реєстр прав вимог, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , номер кредитного договору: 288150197 від 10.01.2022 року, загальна сума заборгованості 28530,77 грн., з яких: 25295,56 грн. тіло кредиту, а 3225,21 грн. відсотки за користування кредитними коштами. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» по кредитному договору № 288150197, у відповідності до якого заборгованість відповідача [PERSON] станом на 2012.2023 року становить 28530,77 грн., з яких: 25295,56 грн. тіло кредиту, а 3225,21 грн. відсотки за користування кредитними коштами. Як вбачається із даного розрахунку заборгованості, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не здійснювало нарахування відсотків на кредитну заборгованість [PERSON] 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошової кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). У відповідності до п. 4.1 Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Як вбачається з витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) на виконання Договору факторингу №30/1023-01, укладеного 30 жовтня 2023 року, підписали реєстр прав вимог, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , номер кредитного договору: 288150197, у відповідності до якого заборгованість становить 28530,77 грн., з яких: 25295,56 грн. тіло кредиту, а 3225,21 грн. відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 31 жовтня 2023 року №4939, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» здійснило платіж у розмірі 3 139 070,13 грн. на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» із призначенням платежу «Оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023р. та Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 року. Без ПДВ». 04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору). У відповідності до п. 1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна продажу за Договором становить 6 810 635,54 грн. без ПДВ (п. 3.3 Договору). 04 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) на виконання Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, підписали реєстр боржників, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , номер кредитного договору: № 288150197, у відповідності до якого заборгованість становить 28530,77 грн., з яких: 25295,56 грн. тіло кредиту, а 3225,21 грн. відсотки за користування кредитними коштами. До матеріалів справи долучені платіжні інструкції в національній валюті: від 25 червня 2025 року №483, від 10 червня 2025 року №467, від 10 червня 2025 року №468, від 11 червня 2025 року №469, від 11 червня 2025 року №470, від 19 червня 2025 року №478 та від 19 червня 2025 року №479 з яких вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» платежі у розмірі: 810 635,54 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн., 1 000 000,00 грн. відповідно, із призначенням платежів: Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. Без ПДВ. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» виконало у повному обсязі свої грошові зобов`язання перед ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до [PERSON] за Договором кредитної лінії №288150197 від 10.01.2022 року на загальну суму 28530,77 грн. З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості вбачається, що нарахування відсотків на заборгованість відповідача здійснювалась за узгодженими ним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» умовами. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за Договором №288150197 у загальні сумі 28530,77 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору. Позивач надає суду платіжну інструкцію в національній валюті №19038 від 11 липня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 2 422 гривень 40 копійок на сплату судового збору за подачу позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. У поданому позові позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучені: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 щодо адвоката Тараненко Артем Ігорович; Довіреність від 05 червня 2025 року, якою ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уповноважило адвоката Тараненка А.І. бути представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»; Договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, що укладений між Адвокатським Бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» разом із протоколом погодження вартості послуг; Додаткова угода №25770682721 до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року про надання юридичної допомоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, щодо [PERSON] , кредитний договір: 288150197 від 10.01.2022 року; Акт прийому-передачі наданих послуг (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025) про надання правових та юридичних послуг по боржнику [PERSON] на загальну суму 7 000,00 грн. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи, що справа не є значної складності, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, враховуючи виконані в акті роботи, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача у розмірі 3000,00 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. На підставі викладеного та

Outcome: approved