Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, а також позиції учасників справи щодо позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] та дружиною позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна спадкодавцю 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала покійній [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з позивачами, відповідачем [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1999, виданого Відділом приватизації житла АТ "Полтавська птахофабрика". З відмітки на зворотній стороні цього свідоцтва вбачається, що на 1/5 частини квартири від імені [PERSON] посвідчено договір дарування на ім`я відповідача [PERSON] . Позивачі та відповідач є спадкоємцями належної спадкодавцю [PERSON] 1/5 частини вказаної квартири за законом, у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через неможливість встановлення складу спадкового майна, адже відповідач [PERSON] , як один із спадкоємців, заперечував рівність часток всіх співвласників квартири, та відсутність документів, які встановлюють родинні відносини між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , адже неможливо встановити зміну попереднього прізвища спадкодавця з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1981, відповідно до якого було змінено прізвище спадкодавця з " [PERSON] " на " [PERSON] ", було видане органами РАГСУ колишнього СРСР, а саме відділом РАГСУ м. Єльска Білоруської РСР, а тому на теперішній час неможливо отримати/поновити свідоцтво про укладення шлюбу та/чи отримати інформацію про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища спадкодавця. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як між дочкою та матір`ю, можливе лише в судовому порядку. Встановлення цього факту необхідне для вирішення позивачкою питання щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] . З урахуванням викладеного, позивачка [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між дочкою та матір`ю, та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 1/15 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,1 кв.м. Позивач [PERSON] просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] право власності на 1/15 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,1 кв.м. Позивачі також просять стягнути з відповідача на їхню користь понесені ними судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у загальному розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, у якому просив відмовити [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього судового збору та витрат на професійну правничу допомогу /а.с. 108/. У відзиві відповідач вказує, що він не заперечує того, що позивачка [PERSON] є його рідною сестрою по матері, а тому йому не зрозуміло, на яких підставах позивачка бажає стягнути з нього понесені у справі судові витрати. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн є непомірно великим та необґрунтованим. Крім того, він є учасником бойових дій, а п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник - адвокат Джумеля Н.Г. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі з підстав, вказаних у позові та в судовому засіданні. Представник позивачів зазначила, що спадкодавець [PERSON] декілька разів була заміжня, змінювала прізвище і у зв`язку із тим, що свідоцтво про розірвання шлюбу від 15.12.1981, відповідно до якого було змінено прізвище спадкодавця з " [PERSON] " на " [PERSON] ", було видане відділом РАГСУ м. Єльска Білоруської РСР, на теперішній час неможливо отримати інформацію про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища спадкодавця і відповідно неможливо встановити факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем у позасудовому порядку. Наявні у справі письмові докази та пояснення свідка у їх сукупності підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем, як між дочкою та матір`ю. Крім того, відповідач [PERSON] не заперечує факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем. Оформлення спадкових прав позивачів в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з запереченням відповідачем права позивача [PERSON] на 1/15 частини спірної квартири у порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується право позивачів на отримання спадщини після смерті [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства їхні частки у спадковому майні є рівними. Вказане у сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивач [PERSON] вказав, що шлюб із спадкодавцем він не розривав. Свою частку у спірній квартирі він за власною волею подарував відповідачу [PERSON] . Нині він бажає визнати за собою право власності на 1/15 частини квартири у порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] . Позивач вказав, що до 1998 року він доглядав свою матір, дружина в цей час приїжджала до нього, тому певний час вони разом не жили. Коли він десь у 1999 році їздив у м. Москву на заробітки, то дружині віддавав зароблені кошти. У 2002 році приїхав в Україну і далі він та дружина постійно проживали разом однією сім`єю до дня її смерті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він не заперечує факту родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем, як між дочкою та матір`ю, та не заперечує проти її позовної вимоги про визнання за нею права власності на 1/15 частини спадкового майна. При цьому, він заперечує проти визнання права власності позивача [PERSON] у порядку спадкування на визначену ним частку спадкового майна, адже позивач вже був розлучений із спадкодавцем. Відповідач вказав, що при цьому у нього відсутні документи, які підтверджують факт розірвання шлюбу між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] . Відповідач вказав, що наскільки йому відомо, позивач [PERSON] віддав свою частку у квартирі на користь спадкодавця [PERSON] у рахунок аліментів, тому він не має ніякого права на частку у спадщині. Однак, документів, які б це підтверджували, він не має. Відповідач зазначив, що він заперечує проти стягнення з нього користь позивачів понесених ними судових витрат у справі, адже він повністю визнав позовні вимоги позивачки [PERSON] та не створює жодних перешкод їй у оформленні спадщини і не визнає при цьому лише одну позовну вимогу позивача [PERSON] . Відповідач зазначив, що він ще сам не оформив свою частку у спадщині після смерті [PERSON] та перешкод іншим спадкоємцям в оформленні спадщини не створював. Представник відповідача - адвокат Матюх О.В. вказав, що він підтримує позицію відповідача та не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем і визнання за позивачкою права власності на 1/15 частини спірної квартири у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . При цьому він підтримує позицію відповідача та просить відмовити у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності у порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] на 1/15 частини спадкового майна. Представник відповідача також просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачів судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, адже відповідач у повному обсязі визнав дві з трьох позовних вимог і заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн є непомірно великим та необґрунтованим. Третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. в судове засідання не з`явилася, у наданому суду клопотанні ця третя особа вказує, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідка, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Диканської селищної ради, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна спадкодавцю 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала покійній [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з позивачами [PERSON] , [PERSON] , відповідачем [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1999, виданого Відділом приватизації житла АТ "Полтавська птахофабрика" /а.с. 23/. З відмітки на зворотній стороні цього свідоцтва вбачається, що на 1/5 частини квартири від імені [PERSON] посвідчено договір дарування на ім`я відповідача [PERSON] . Позивачі та відповідач у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через неможливість встановлення складу спадкового майна, адже квартира перебуває у спільній сумісній власності, відповідач [PERSON] , як син спадкодавця та один із спадкоємців, заперечував рівність часток всіх співвласників квартири, та відсутність документів, які встановлюють родинні відносини між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] /а.с. 9/. З копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що матір`ю позивачки, дошлюбне прізвище якої [PERSON] , записана [PERSON] /а.с. 11/. Відповідно до довідки Відділу реєстрації актів громадянського стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області № 236 від 03.11.2003, 04 червня 1994 року Полтавським міським Палацом шлюбів зареєстровано укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 784. Після реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 12/. 23 вересня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с. 13/. 02 червня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 14/. Мати позивачки [PERSON] - [PERSON] у зв`язку із розірванням шлюбу 29 січня 1980 року змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с. 15/. У подальшому, мати позивачки - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", однак свідоцтво про укладення цього шлюбу, яким зафіксовано зміну прізвищ матері позивачки, відсутнє. Так, під час розірвання матір`ю позивачки шлюбу з [PERSON] свідоцтво про шлюб, відповідно до якого вона змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", було вилучено органами РАГСУ та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1981. Враховуючи те, що свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1981, відповідно до якого було змінено прізвище спадкодавця з " [PERSON] " на " [PERSON] ", було видане органами РАГСУ колишнього СРСР, а саме відділом РАГСУ м. Єльска Білоруської РСР, то на теперішній час неможливо отримати/поновити свідоцтво про укладення шлюбу та/чи отримати інформацію про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища спадкодавця. 26.02.1983 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.02.1983 /а.с. 17/. З наявних у матеріалах справи копій документів покійної матері позивачки, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , посвідчення про право обслуговування у якості крановщика мостових і козлових кранів, посвідчення про право обслуговування у якості стропальщика, свідоцтва про закінчення курсу навчання з відривом від виробництва при учкомбінаті по професії і спеціальності штукатур-маляр, свідоцтва про закінчення навчання по професії машиніст мостових та козлових кранів , вбачається зміна її прізвищ - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с. 18-22/. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив те, що позивачка [PERSON] є його рідною сестрою по матері, тобто підтвердив факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як між дочкою та матір`ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивачка [PERSON] заміжня за її дядьком. Позивачку вона знає з 1998 року. Після їхнього знайомства вона дізналася, що [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] . Вона часто їх бачила, вони завжди визнавали родинні зв`язки між собою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі у їх сукупності, враховуючи, що позивачка [PERSON] не має можливості у позасудовому порядку підтвердити факт її родинних відносин з померлою [PERSON] , а його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з встановленням їхніх родинних відносин законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір щодо встановлення вказаного факту відсутній, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між дочкою та матір`ю, а тому позовна вимога [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлення вказаного факту надасть можливість позивачці [PERSON] вирішити питання щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , дочка спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] , чоловік спадкодавця, відповідач [PERSON] , син спадкодавця, подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк, інших спадкоємців за законом та за заповітом немає /а.с. 9/. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] , позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , тобто кожен із них відповідно до чинного законодавства має право на успадкування по 1/15 частини належної спадкодавцю [PERSON] 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач [PERSON] не має права на спадкування за законом 1/15 частини спірної квартири після смерті дружини [PERSON] у зв`язку із тим, що між ним було розірвано шлюб та позивач свого часу віддав свою частку [PERSON] у рахунок аліментів, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, адже відповідач [PERSON] та його представник не надали суду жодних належних та допустимих доказів, які б це підтверджували. Стороною відповідача також не надано суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували наявність передбачених чинним законодавством підстав для усунення позивача [PERSON] від права на спадкування після смерті дружини [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з частинами 1, 2 статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] , позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , тобто кожен із них відповідно до чинного законодавства має право на успадкування по 1/15 частини належної спадкодавцю [PERSON] 1/5 частини квартири [ADDRESS] (1/3 частини з 1/5 частини квартири). Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи вказані вище встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати за кожним із позивачів у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/15 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,1 кв.м. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачами судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за заявлені кожним із них позовні вимоги (позивачка [PERSON] - судовий збір за позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно у загальному розмірі 1 816,80 грн; позивач [PERSON] - судовий збір за позовну вимогу про визнання права власності на спадкове майно у розмірі 1 211,20 грн) /а.с. 39-40/,

Outcome: partial