Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 8,4867 га, що розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради Харківського (колишнього Дергачівського) району Харківської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6322055600:02:000:0183, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 листопада 2004 року, виданого на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 07 травня 2004 року №152 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що земельна ділянка, що розташована на території Козачолопансьської селищної ради Дергачівського району Харківської області, площею 8,4867 га, з цільовим призначенням: для веденням товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: №6322055600:02:000:0183 належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 листопада 2004 року. 14 серпня 2020 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В., згідно якого [PERSON] вищевказану земельну ділянку заповів [PERSON] , заповіт зареєстровано в реєстрі за №1312. [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть, виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 квітня 2025 року, серія [NUMBER] . В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини в установлений законом 6-ти місячний строк [PERSON] не звернувся, так як з 24.02.2022 року йде збройна агресія та військове вторгнення на територію України зі сторони російської федерації та Указом Президента України на території України введено воєнний стан від 24 лютого 2022 року та із-за постійних обстрілів та небезпеки перебування в зоні ураження та проведення бойових дій а саме в селищі Козача Лопань, [PERSON] не міг дізнатися, що [PERSON] помер, а також забрати документи для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року (в редакції і на теперішній час), що зареєстрований в МЮУ 23.12.2022 року за № 1168/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, де серед територій вказано починаючи з 24.02.2022 року та по день складання позову Харківський (колишній Дергачівський) район Харківської області, що включає і с.Козача Лопань. [PERSON] не міг з вищевказаних поважних причин звернутись до нотаріуса з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Тобто після початку війни не міг із -за активний бойових дій та небезпеки для життя дістатись до смт Козача Лопань, яке розташоване біля кордону зросійською федерацією, щоб забрати документи. Крім того, [PERSON] важко хворів та хворію, що підтверджується випискою 17141 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , де вказано діагноз, а саме інфаркт міокарду, стенозуючий коронаросклероз, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет та ін., випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 5172, консультативним висновком від 05.10.2023 р., протоколом МРТ-діслідження головного мозку, де також вказано що хворів та переніс інсульт, випискою 18873 із медичної картки стаціонарного хворого з 28.09.2024 р. по 01.10.2024 р., що підтверджує те, що він хворів тривало, і досі погано себе почуває, так як вищевказані діагнози швидко не лікуються, і його стан і досі є нестабільним. Однак, при першій же можливості, як тільки він дізнався, що [PERSON] помер і залишив на нього заповіт, а ця дата вказана на конверті листа від Дергачівскої державної нотаріальної контори, а саме 25.02.2025 року, і йому стало за станом здоров`я краще, він дістався до с.Козача Лопань, яке постійно знаходиться під обстрілами за документами, і звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анни та згідно постанови завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 19 березня 2025 року йому було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з пропущенням строку і рекомендовано звернутися до суду. Також зауважив, що ВП ВС дійшла висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. На даний момент він має можливість та бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. До цього часу від спадщини не відмовлявся і зараз теж не відмовляється. Вважає, що строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з обставинами, які є об`єктивними та істотними, не залежали від його волі та спричинили неможливість своєчасно оформити свої спадкові права. Крім того, зазначив, що між ним, та померлим [PERSON] 20 грудня 2016 року було укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), та зазначає, що ним, [PERSON] було погашено кредит [PERSON] (номер договору С-508-010791-20-98). Позивач, [PERSON] просив суд задовольнити позовну заяву з підстав зазначених у позові, про що надав суду письмову заяву. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, Дергачівської державної нотаріальної контори Харкіської області, Анна Маслій надала суду письмову заяву, про розгляд справи без участі представника Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, просила розгляд справи здійснювати без її участі та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи, АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що земельна ділянка, що розташована на території Козачолопансьської селищної ради Дергачівського району Харківської області, площею 8,4867 га, з цільовим призначенням: для веденням товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: №6322055600:02:000:0183 на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 листопада 2004 року. 14 серпня 2020 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В., реєстр.№1312, згідно якого належну йому земельну ділянку, розташовану на території Козачолопанської селищної ради Дергачівський (теперішній Харківський) район, Харківська область, площею 8,4867 га, рілля, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №6322055600:02:000:0183, заповів [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 квітня 2025 року, актовий запис №34. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в установлений законом 6-ти місячний строк [PERSON] не звернувся, у зв`язку з тим, що з 24.02.2022 року йде збройна агресія та військове вторгнення на території України зі сторони російської федерації та Указом Президента України на території України введено воєнний стан від 24 лютого 2022 року, а тому із-за постійних обстрілів та небезпеки перебування в зоні ураження та проведення бойових дій а саме в селищі Козача Лопань, [PERSON] не міг знати, що [PERSON] помер, а також забрати документи для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року (в редакції і на теперішній час), що зареєстрований в МЮУ 23.12.2022 року за № 1168/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, де серед територій вказано починаючи з 24.02.2022 року та по день складання позову Харківський (колишній Дергачівський) район Харківської області, що включає і с.Козача Лопань, в зв`язку з чим [PERSON] не міг з поважних причин звернутись до нотаріуса з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] після початку війни не міг із -за активний бойових дій та небезпеки для життя дістатись до смт Козача Лопань, яке розташоване біля кордону зросійською федерацією, щоб забрати документи. Крім того, згідно наданих до матеріалів справи документів, [PERSON] важко хворів та хворіє, що підтверджується: випискою 17141 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , де вказано діагноз інфаркт міокарду, стенозуючий коронаросклероз, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет та ін.; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 5172; консультативним висновком від 05.10.2023 р., протоколом МРТ-діслідження головного мозку, де вказано що [PERSON] хворів та переніс інсульт; випискою 18873 із медичної картки стаціонарного хворого з 28.09.2024 р. по 01.10.2024 р., що підтверджує те, що [PERSON] хворів тривало, і досі погано себе почуває, так як вищевказані діагнози швидко не лікуються, і його стан і досі є нестабільним. При першій же можливості, як тільки позивач дізнався, що спадкодавець [PERSON] помер і залишив на нього заповіт (дата вказана на конверті листа від Дергачівскої державної нотаріальної контори, а саме 25.02.2025 року) [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анни. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 березня 2025 року за №446/02-31, [PERSON] , державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , було відмовлено, оскільки спадщину після смерті [PERSON] , спадкоємець за заповітом [PERSON] , не прийняв: заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подавав, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав і не був зареєстрований. Вища Палата Верховного Суду дійшла висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Крім того, встановлено, що між [PERSON] та померлим [PERSON] 20 грудня 2016 року було укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 20 грудня 2016 року. [PERSON] було сплачено кредит [PERSON] (номер договору С-508-010791-20-980 від 21.12.2020 р.), та справа закрита, відповідно відповіді АТ «Ідея Банк». Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини. Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.10.2025 року за №2001/01-16 повідомлено, що після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі претензії кредитора АТ «Ідея Банк» була заведена спадкова справа № 76/2024. Додатково повідомлено, що [PERSON] залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. 14.08.2020 року, зареєстрованого у реєстрі за №1312, на ім`я [PERSON] . До Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно звіту ТОВ «Перспектива Слобожанщини» про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 21 серпня 2025 року, площею 8,4867 га, яка розташована на території Козачолопанської селищної ради, Харківського (кол.Дергачівського) району Харківської області, виконаного ФОП [PERSON] , вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 159 550 грн. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц. Частиною 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Згідно з ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Згідност.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст.1221 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved