Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 09.07.2021 було укладено договір № 2118915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://credit7.ua/, ТОВ «Лінеура Україна» 09.07.2021 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію відповідача. [PERSON] після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір у формі договору про надання споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразила однозначну згоду шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС. ТОВ «Лінеура Україна» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Р328 на номер телефону, який було зазначено позичальником у анкеті в особистому кабінеті, чим вона прийняла пропозицію щодо укладення договору про надання споживчого кредиту на умовах визначених цією офертою. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику кредит в гривні в сумі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% на день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») 15.07.2022 було укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) становить 25 090 грн. На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором станом на дату складання позовної заяви становить 25 090 грн, в тому числі: 8 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 17 090 грн заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 25 090 грн, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і без проведення судового засідання, а також з метою з`ясування обставин зміни прізвища відповідача витребувано з Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію щодо наявності актового запису про зміну прізвища або укладення шлюбу громадянки України [PERSON] , [INFO] . Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками надіслана на адресу її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, днем вручення якої відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України є 22.11.2025. Проте, [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін від сторін у справі не надходили та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 09.07.2021 уклали договір №2118915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (Р328), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 10.7. договору цей укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що створений шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Відповідно до п. 1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнта самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. За умовами п. 1.2. кредитного договору товариство надає клієнту споживчий кредит в розмірі 8 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3. строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Стандартна процентна ставка 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору (п.1.4.1. договору). Знижена процентна ставка 0,02% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбувається продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим, розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором (п. 1.4.2. договору). Згідно п. 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1. нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредиту протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, то клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п.4.2.1). Клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його авто пролонгацію,- продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту ще на 15 днів (п.4.2.2). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яке не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період визначений в п. 1.3. договору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така авто пролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п. 4.2.5). ТОВ «УПР» листом № 12338 від 04.03.2024 підтверджує, що 09.07.2021 успішно перераховано кошти у сумі 8 000 грн на картку номер [NUMBER] , номер транзакції 97083428. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2118915 від 09.07.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 15.07.2022 заборгованість [PERSON] становить 25 090 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 8 000 грн; заборгованість за процентами 17 090 грн. Позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що [PERSON] 09.07.2021 ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування. Також, відповідачем 09.07.2021 року о 21:38:16 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору №2118915 від 09.07.2021, в якій визначена загальна вартість кредиту, яка складає 8 045 грн 60 коп. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 45,60 грн та суму (тіло) кредиту в розмірі 8 000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 7,16 процентів річних. Якщо клієнтом не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку із чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 12 560 грн, проценти за користування кредитом складуть 4 560 грн, реальна річна процентна ставка складе 24 079,41% річних, загальна вартість кредиту складе 12 560 грн. ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 07.08.2021 уклали додатковий договір до договору № 2118915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі «Додатковий договір» та «Договір»), відповідно до якого сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 07.09.2021 (п. 3.1.). Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.2.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: 24079.41% річних (п. 3.3.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає: 12 560 грн (п. 3.4.). У всьому іншому, що не визначено у цьому Додатковому договорі, сторони керуються умовами Договору (п. 4.). Крім того, ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 08.09.2021 уклали додатковий договір до договору № 2118915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі «Додатковий договір» та «Договір»), відповідно до якого сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 09.10.2021 (п. 3.1.). Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.2.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: 24079.41% річних (п. 3.3.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає: 12 560 грн (п. 3.4.). У всьому іншому, що не визначено у цьому Додатковому договорі, сторони керуються умовами Договору (п. 4.). На підтвердження позовних вимог позивач також надав правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (нова редакція) та паспорти споживчого кредиту до укладення додаткових договорів, які не містять підпису позичальника. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором №2118915 від 09.07.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 15.07.2022 заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості з урахуванням часткової сплати процентів за користування в сумі 5 755,60 грн, становить 25 090,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17 090,00 грн. Проценти нараховано за період з 09.07.2021 по 07.08.2021 в розмірі 1,52 грн (0,02%) в день, з 08.08.2021 по 06.09.2021, з 09.09.2021 по 08.10.2021, 13.10.2021 в розмірі 608 грн (за період з 09.10.2021 по 13.10.2021) та за період з 14.10.2021 по 07.01.2022 в розмірі 152 грн (1,90%) в день. Між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» 15.07.2022 було укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до якого клієнт відступає (передає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Додатком до договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 сформовано Реєстр боржників № 1 від 15.07.2022, до якого включено перелік прав вимог до боржників, які відступлено згідно договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, всього 9417 позицій, Відповідно до реєстру боржників № 1 № 2-15072022 від 15.07.2022 позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму в розмірі 25 090 грн, з яких: 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17 090 грн - заборгованість за процентами. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 змінено назву (найменування) товариства з «Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». Відповідно до виписки ТОВ «Свеа Фінанс» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата та номер запису в ЄДР 26.03.2024, 1000731070022038189. Згідно наданої відділом ДРАЦС в Надвірнянському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копії актового запису про зміну імені №61, складеного 08.09.2021, [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Судом встановлено, що відповідач, отримавши кошти за кредитним договором, вчасно їх не повернула і позивач, до якого перейшло право вимоги до відоповідача, має право вимагати повернення коштів кредиту, що залишилися, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2118915 від 09.07.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту заборгованість [PERSON] станом на 15.07.2022 становить 25 090 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 8 000 грн; заборгованість за процентами 17 090 грн. Проценти нараховано відповідно до умов договору та додаткових договорів до договору №2118915 за зниженою процентною ставкою 0,02% (1,52 грн) за період з 09.07.2021 по 07.08.2021 та за стандартною процентною ставкою із розрахунку 1,90% (152 грн) за кожен день користування кредитом за період з 08.08.2021 по 06.09.2021, з 09.09.2021 по 08.10.2021, 13.10.2021 в розмірі 608 грн (за період з 09.10.2021 по 13.10.2021) та за період з 14.10.2021 по 07.01.2022 в розмірі 152 грн (1,90%) в день. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй кредитними коштами, як і не подала будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості, свого розрахунку, а також не заявляла клопотань про призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку умовам кредитного договору. Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2118915 від 09.07.2021 у розмірі 25 090,00 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 090,00 грн заборгованість за процентами. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору, які зараховано до спеціального державного бюджету України, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved