Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

22 жовтня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» в особі представника Лебідь К.В. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором №495121-КС-001 про надання кредиту від 03.04.2024 у розмірі 112912,72 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 03.04.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №495121-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 03.04.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №495121-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 23 жовтня 2025 року справу визнано малозначною, в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приват Банк». 11 грудня 2025 року АТ КБ «Приват Банк» надав затребувану інформацію про належність картки відповідачці [PERSON] , виписку по рахунку за період з 03.04.2024 по 18.09.2024 та зарахування 03.04.2024 суми коштів у розмірі 26 000,00 гривень на рахунок відповідача. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи в передбаченому ст. 128 ЦПК України порядку, а також відповідним повідомленням на офіційному веб-порталі судової влади України; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи,в судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.04.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір №495121-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA -8906 на номер телефону « [NUMBER] », який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, отже, вона ним скористалася для укладення договору з позивачем. Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надав [PERSON] кредит у сумі 26 000,00 грн., строком кредитування - 24 тижнів, з фіксованою процентною ставкою в день 1,1490577 %. Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується банківською випискою з карткового рахунку за період з 03.04.2024 по 18.09.2024, згідно якого зарахування грошових коштів на картку відповідачки відбулося 03.04.2025у розмірі 26 000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, ТОВ «Бізнес позика», надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09.10.2025 за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 112 912,72 грн, яка складається з: 26 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 83 012,72 грн. - сума прострочених платежів по процентам, 3900,00 грн.- сума прострочених платежів за комісією. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №495121-КС-001 про надання кредиту від 03.04.2024 [PERSON] порушила обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також - визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості за кредитом та заборгованості за порушення грошового зобов`язання ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved