Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 28.11.2025 представник позивача ТОВ «Смайларт Каб» адвокат Яременко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АМ № 1170403 від 24.11.2025, звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 31 грудня 2024 року, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» в особі директора Литвинчука Роберта Валентиновича та відповідачем [PERSON] в усній формі було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати послуги відповідачу з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи. Між сторонами було погоджено перелік послуг і їх вартість, а відтак договір є укладеним. Відповідач в свою чергу зобов`язалась сплатити позивачу за надані ним послуги. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» свої зобов`язання за договором виконало, що підтверджується актом надання послуг № 3 від 31 грудня 2024 року затвердженого сторонами по справі. Згідно даного акту сторони погодили, що ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» (виконавець) було виконано роботи (надано послуги) з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи, загальна вартість робіт (послуг) склала 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень, замовник [PERSON] претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, в зв`язку з чим відповідач підписала даний акт. Однак, своїх зобов`язань, по оплаті наданих стоматологічних послуг відповідач не виконала. Вимогами позову ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» просить стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги у розмірі 44000,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 8028,00 грн, витрати по сплаті судового збору 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Явка сторін по справі: Представник позивача ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» адвокат Яременко Д.В. у судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив суд задовольнити та стягнути суму заборгованості за надані послуги та витрат по сплаті судового збору. Однак, щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн не наполягає, залишає на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги визнала, обіцяла сплатити суму заборгованості за надані послуги та витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 31 грудня 2024 року, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» в особі директора Литвинчука Роберта Валентиновича та відповідачем [PERSON] в усній формі було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати послуги відповідачу з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи. Так, між сторонами було погоджено перелік послуг і їх вартість, а відтак договір є укладеним. Відповідач в свою чергу зобов`язалась сплатити позивачу за надані ним послуги. Позивач ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» свої зобов`язання за договором виконало, що підтверджується актом надання послуг № 3 від 31 грудня 2024 року затвердженого сторонами по справі (а.с.9). Згідно даного акту сторони погодили, що ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» (виконавець) було виконано роботи (надано послуги) з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи, загальна вартість робіт (послуг) склала 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень, замовник [PERSON] претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, в зв`язку з чим відповідач підписала даний акт. Однак, своїх зобов`язань, по оплаті наданих стоматологічних послуг відповідач не виконала. Разом з цим, обсяг наданих позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» послуг відповідачу, підтверджується медичною карткою стоматологічного хворого № 120 заведеною на відповідача [PERSON] , за формою № 043/о затвердженою наказом МОЗ України № 302 від 27.12.1999 року. В даній медичній картці також міститься інформована добровільна згода пацієнта [PERSON] на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення за формою № 003-6/0 з особистим підписом пацієнта про згоду. Інформація, яка міститься у вищезазначеній медичній картці, з приводу встановленого діагнозу та наданих медичних послуг, відповідно до законодавства України є обмеженою, щодо її поширення, а відтак може бути надана до суду лише за наявності згоди відповідача або на виконання ухвали суду. З метою досудового врегулювання спору, 29.09.2025 року на відому позивачу адресу відповідача, засобами поштового зв`язку позивачем було направлено вимогу про добровільну сплату заборгованості за надання стоматологічних послуг, однак даний лист не було вручено відповідачу. Поряд з цим, дану вимогу відповідач отримала особисто 10.11.2025 року, що підтверджується її власноручним підписом на даному документі та надала пояснення, що на даний час не має коштів для оплати за надані послуги по протезуванню зубів в сумі 44 000 гривень. Крім того, відповідачем не оспорюється сума за надані послуги Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи, що підтверджує дійсність укладеного договору, а не сплата відповідачем коштів за надані послуги свідчить про односторонню відмову від виконання зобов`язання. Однак, відповідач не виконала своїх зобов`язань та не сплатила заборгованість за надані позивачем стоматологічні послуги, а тому позивач ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» змушене звертатися за захистом своїх порушених прав. На підставі викладеного позивач просить стягнути в судовому порядку суму заборгованості за надані послуги в сумі 44000,00 грн та понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Мотиви та застосовані норми права. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з статтею 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ч. 1ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі Ns 355/385/17 (провадження №61- 30435сво18) міститься висновок, що: «...у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право, - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов 'язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Закон України «Про захист прав споживачів» визначає, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (п. 7. ч. 1. cm. 1). Таким чином, документом, що підтверджує, укладення між позивачем та відповідачем договору та надання послуг є акт надання послуг № 3 від 31.12.2024 року затверджений та підписаний сторонами у справі. Крім того, відповідачем не оспорюється сума за надані послуги Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЙЛАРТ КАБ» з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи, що підтверджує дійсність укладеного договору, а не сплата відповідачем коштів за надані послуги свідчить про односторонню відмову від виконання зобов`язання Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. З матеріалів справи вбачається, відповідно до Акту надання послуг № 3 від 31 грудня 2024 року сторони погодили, що ТОВ «СМАЙЛАРТ КАБ» (виконавець) було виконано роботи (надано послуги) з протезування зубів верхньої та нижньої щелепи, загальна вартість робіт (послуг) склала 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень, а замовник [PERSON] претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, в зв`язку з чим відповідач підписала даний акт. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Будь-яких інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірі стороною відповідача надано не було, а відтак суд констатує, що розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з [PERSON] підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved