Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Процесуальні дії по справі. [PERSON] звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Територіальної громади села Вільськ в особі Оліївської сільської ради, за змістом якого просить: - визнати за [PERSON] , [INFO] , 1/2 (одну другу) частки на право на земельну частку (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкуванню за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на майно після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області - визнати за [PERSON] , [INFO] , 1/2 (одну другу) частки на право на земельну частку (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкуванню за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Ухвалою від 22.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 19.11.2025. Одночасно п.9 даної ухвали суд, в порядку ст. 84 ЦПК України, витребував у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчука В.І. копію спадкової справи, що заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] та копію спадкової справи, що заведена до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . 12.11.2025 на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 90/2017, що заведена після смерті [PERSON] та інформаційні довідки із спадкового реєстру відносно [PERSON] та [PERSON] 19.11.2025 суд ухвалою підготовче провадження закрив та розгляд справи по суті призначив на 18.12.2025. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, право на земельну частку (пай) у реформованому КСП "Жовтень" Вільської сільської ради Черняхівського району, розміром в умовних кадастрових гектарах 3,06. Вказує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли у рівних частках він, як син спадкодавця, та його матір (дружина спадодавця) [PERSON] . [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя право на земельну частку (пай), належної [PERSON] , не оформила. Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері прийняв як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Однак, скористатись своїм правом на спадкове майно як після смерті батька, так і після смерті матері не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] . Постановою Черняхівської державної нотаріальної контори від 14.08.2025 та листом від 14.08.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 земельну частку (пай) після смерті батька та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 земельну частку (пай) після смерті матері з підстав відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач за захистом своїх прав звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна. Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. 19.11.2025 від позивача надійшла заява, за змістом якої просить розглядати справу без його участі. Позов підтримує (а.с. 88). Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини такої неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його вдсутності до суду не надійшло. Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. У судовому засіданні від 18.12.2025 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] в с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області помер батько позивача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.1996, виданого Вільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №8 (а.с.17). За даними позивача після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), в реформованому КСП "Жовтень" Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Відділ №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у своєму листі №2840/35-25 від 23.09.2025 (а.с.25), повідомив позивача про те, що за даними "Книги записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю на території Вільської сільської ради народних депутатів" наявної у Відділі №1, міститься запис за №1 від 20.02.1996 року щодо реєстрації державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЖТ №000009 виданого колективному сільськогосподарському підприємству "Жовтень" с. Вільськ площею 2824,4 га на підставі рішення Вільської сільської ради від 26.08.1995 року. У Відділі №1 наявний архівний примірник державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЖТ №000009 від 20.02.1996 №1, виданого колективному сільськогосподарському підприємству "Жовтень" с. Вільськ Вільською сільською радою народних депутатів Черняхівського району Житомирської області відповідно до рішення 5 сесії XXII скликання від 26.08.1995 року та списки: "Список членів колективного с/г підприємства "Жовтень" с. Вільськ"; "Список членів колективного с/г підприємства "Жовтень" с. Перемога"; "Список членів колективного с/г підприємства "Жовтень "с. Щербини"; "Список членів колективного с/г підприємства "Жовтень" с. Ялинівка"; "Список пенсіонерів с. Вільськ", до якого за №88 включений гр. [PERSON] ; "Список пенсіонерів с. Перемога"; "Список пенсіонерів с. Щербини"; "Список пенсіонерів с. Ялинівка". У Відділі №1 наявна "Книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією по КСП "Жовтень" с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області, в якій запис щодо реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (най) на гр. [PERSON] відсутній. За даними державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЖТ №000009 та списку пенсіонерів с. Вільськ, під № [NUMBER] значиться [PERSON] з відміткою "помер" (а.с.26-27,28-31). Зі змісту листа Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №2840/35-25 від 23.09.2025 також слідує, що відповідно до матеріалів, які входять до складу наявної у Відділі №1 "Проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності реформованого КСП "Жовтень" Вільської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області" розробленої науково-впроваджувальною фірмою "Нові технології" в 2005 році, а саме розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 20.10.2004 року №345 "Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП "Жовтень" Вільської сільської ради", передбачено: середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 3,06 га; вартість земельної частки (паю) - 4989,414 грн. Згідно із довідкою Оліївської сліької ради №111 від 13.03.2025 [PERSON] , [INFO] ,який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] /дружина/, [PERSON] /син/ (а.с.19). За даними довідки Оліївської сільської ради №271 від 13.08.2025, [PERSON] та [PERSON] , згідно із актом опитування сусідів №58 від 13.08.2025, фактично прийняли спадщину у шестимічний термін після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та вступили у володіння спадковим майном шляхом постійного проживання у спадковому будинку, обробляли присадибну земельну ділянку біля будинку, садили городину та доглядали садок (а.с.20). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту відносно спадкодавця [PERSON] за датою смерті [INFO] , у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.46). [INFO] в с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області померла [PERSON] (матір позивача), що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2015, виданого виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №11 (а.с.18). [PERSON] , за життя 06.07.2005, уклала заповіт, яким усе своє майно, що буде належати їй на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за датою видачі 11.11.2025, має місце запис у спадковому реєстрі про чинний заповіт за датою посвідчення - 06.07.2005/заповідач [PERSON] (а.с.45). Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) у спадковому реєстрі за номером 60269928 значиться заведена чинна спадкова справа №90/2017/ щодо майна померлої [PERSON] (а.с.44). За даними матеріалів спадкової справи №90/2017 спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] , є син [PERSON] . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні (а.с.49-86). Родинні відносини позивача [PERSON] (позивач) та померлих [PERSON] , [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с.15), де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Постановою Черняхівської державної нотаріальної контори від 14.08.2025 та листом від 14.08.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки права на земельну частку (пай) після смерті батька [PERSON] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки права на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.21,23). Позивач, доводить, що сертифікат на право на земельну частку (пай) реформованого КСП "Жовтень" на ім`я [PERSON] не видано у зв`язку з його смертю, а померла мати [PERSON] за життя не встигла оформити своє право власності на 1/2 частку права на земельну частку (пай), яке увійшло до складу її спадщини після смерті чоловіка (батька позивача) [PERSON] . Позивач вказує на те, що він як спадкоємець за законом та за заповітом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на вищевказану земельну частку (пай), оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а тому за захистом своїх прав звернувся з позовом до суду. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Предметом даного спору є визнання за позивачем частки права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті кожного із спадкодаців/батьків. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як убачається з матеріалів справи позивач після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за законом та після смерті матері [PERSON] як спадкоємець за заповітом та відповідно до ч.3 ст. 1268 та ч.1 ст. 1269 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Жовтень", яка увійшла до складу його спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] в частці кожен. Відтак, право на частку земельної частки (паю) набуто [PERSON] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ще за життя й відповідно, майнові права на частку земельної частки (паю) увійшли до складу її спадщини. За таких обставин позивач має право на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті батька, а саме 1/2 частки права на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Жовтень" та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері 1/2 частки права на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Жовтень". Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, зважаючи на те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Жовтень", а позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , а відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє права позивача оформити у нотаріуса спадщину як за законом так і за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , іншого позасудового порядку реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, відтак вимоги позивача про визнання за ним 1/2 частки права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та 1/2 частки права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом є законними та в повній мірі обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved