Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У листопаді 2025 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 вересня 2023 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 251. Протягом 2024 року сімейне життя погіршувалося через постійні сварки та непорозуміння. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та довіру. З 2025 року вони не живуть однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, спільних дітей у них немає, тому надалі підтримувати сімейні відносини немає сенсу. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без присутності позивачки та представника, не заперечують на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 вересня 2023 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 251. Протягом 2024 року сімейне життя погіршувалося через постійні сварки та непорозуміння. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та довіру. З 2025 року вони не живуть однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, спільних дітей у них немає. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved