Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

13.10.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Сімутіну А.А. звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 35218-04/2024 у розмірі 19 140 грн та понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 20 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 35218-04/2024 шляхом підписання електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору кредитні кошти надаються ТОВ «Аванс Кредит» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 19 140 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.08.2024, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 35218-04/2024 у розмірі 19 140 грн, з яких 5 800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 440 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 900 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Відповідач повідомлена про розгляд справи у порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, своїм правом надати відзив не скористалаь, клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання не направила. Заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. 20.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 35218-04/2024, згідно з яким позичальник отримала кредит у розмірі 5 800 грн на строк кредитування 120 днів. Дата погашення кредиту 17.08.2024. Денна процентна ставка 1,50% (а.с. 5-8). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.1.6 договору). Відповідно до п. 2.18 укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір № 35218-04/2024 та додатки до нього, зокрема, графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписані [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. У день укладення кредитного договору о 22:30:08 год. на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 377727048, надійшли грошові кошти в сумі 5 800 грн, що відповідає умовам кредитного договору та підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів iPay.ua (а.с. 12). 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20082024 (а.с. 15-17), за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс Кредит» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Аванс Кредит» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на які належить ТОВ «Аванс Кредит». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги та сума грошових вимог вказані у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 20.08.2024 (а.с. 21) та акту прийому передачі (а.с. 19), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 35218-04/2024 у сумі 19 140 грн, з яких: 5 800 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу; 10 440 грн - сума боргу по відсотках, 2 900 грн заборгованість за штрафними санкціями. Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «Аванс Кредит» загальна сума заборгованості [PERSON] становить 19 140 грн, з яких 5 800 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу; 10 440 грн - сума боргу по відсотках, 2 900 грн штрафи (а.с. 13). Статтею 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 368 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. [PERSON] на виконання умов кредитного договору кошти не вносила, станом на день подачі позову до суду борг за кредитним договором не повернула. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором становить 19 140 грн (5 800 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу; 10 440 грн - сума боргу по відсотках, 2 900 грн штрафи). Разом із цим питання щодо розміру процентної ставки за договорами споживчого кредитування врегульовані положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 20.04.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати фіксовану проценту ставку у розмірі 1,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках за кредитним договором за процентною ставкою 1% за період з 20.04.2024 по 17.08.2024: 5 800 грн х 1 % : 100 % = 58 грн х 120 днів = 6 960 грн. Таким чином, розмір заборгованості процентів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором 6 960 грн. В той же час, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 61, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що впродовж дії воєнного стану відповідачу нараховувались штрафи в сумі 2 900 грн, які на підставі вказаних законів стягненню не підлягають. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в сумі 12 760 грн. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 грн (а.с. 49). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (12 760 х 100 : 19140 = 66,66), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2018,46 грн судових витрат по оплаті судового збору (3028 х 66,66 : 100 = 2018,46). На підставі наведеного,

Outcome: partial