Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

У листопаді 2025 року АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (далі по тексту АТ «НАЕК» в особі Філії «ВП «ХАЕС») звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 12555,45 грн, яка виникла за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2025 року, а також просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 807,63 грн, 3% річних у сумі 262,65 грн та судовий збір. В обґрунтування позову зазначається, що 31 липня 2006 року між сторонами було укладено договір № 86/427 про надання комунальних послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і централізованого водовідведення. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала та не сплачувала у повному обсязі та у встановлені строки за надані позивачем комунальні послуги, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2025 року у розмірі 12555,45 грн. Також відповідачу, за період з 01.02.2024 по 30.09.2025, нараховані 262,65 грн 3% річних та 807,63 грн інфляційних втрат. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у загальному розмірі 13625,73 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 21 листопада 2025 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 28-29). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала. Представник позивача подав суду заяву, в якій просив суд ухвалити по справі заочне рішення. Будь-яких інших заяв чи клопотань від сторін не надходило. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами на зареєстроване місце проживання відповідача (а. с. 30, 38). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. 23 грудня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 31 липня 2006 року між сторонами було укладено договір № 86/427 про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а остання зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договором Споживач несе відповідальність за невиконання умов договору. Договір укладається строком на один рік. Якщо до закінчення зазначеного строку жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік (а. с. 12-13). Відповідно до інформації, яка надана Відділом адміністративних послуг Виконавчого комітету Нетішинської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.02.2024 по 30.09.2024 (а. с. 34). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що остання має заборгованість перед позивачем за спожиті комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2025 року у розмірі 12555,45 грн (а. с. 14). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 807,63 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 262,65 грн (а. с. 19-22). Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послугами тепло- та водопостачання. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст. ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач, маючи зобов`язання з оплати комунальних послуг, припустилася порушення умов укладеного між сторонами договору щодо своєчасного внесення оплати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які надані їй позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі пред`являти до відповідача вимоги про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаними договорами за спожиті комунальні послуги у розмірі 12555,45 грн, яка виникла за період з 01 лютого 2024 року по 30 вересня 2025 року, а також інфляційні втрати у розмірі 807,63 грн, 3% річних у сумі 262,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved