Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діє адвокат Усенко Михайло Ігорович, звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1401664 від 08.03.2024 у розмірі 39 360,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 28.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1401664, відповідно до якого відповідачці надані кредитні кошти в сумі 4800,00 грн. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти. Відповідачка зі свого боку не виконала умови кредитного договору. 22.10.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22102024, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] .. Сума заборгованості відповідачки становить 39 360,00 грн, з яких: по тілу кредиту 4800,00 грн, по відсотках 24 960,00 грн, 9600,00 грн за штрафом. 10.11.2025 судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Представник позивача, адвокат Усенко М.І., у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та окремо поданих заявах просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. 24.12.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1401664. Договір підписано за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Н370 ( п. 10 Договору) За умовами цього договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачці кредитні кошти в сумі 4800 гривень на строк 360 днів ( п.1.2, 1.3), процентна ставка 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Також 28.03.2024 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 6.4 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов?язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 720,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; 6.4.2. у розмірі 52,80 гривень починаючи з 5 (п?ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. На виконання умов Кредитного договору, 28.03.2024 позивач з використанням сервісу онлайн платежів здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 4800,00 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 22.04.2025. Відповідно до інформації АТ « Універсал Банк» на ім1я [PERSON] , [INFO] , банком емітована платіжна картка № [NUMBER] , на яку 28.03.2024 зараховані кошти в сумі 4800,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» у [PERSON] утворилась заборгованість, розмір якої станом на 22.10.2024 становить 39 360,00 грн, з яких: по тілу кредиту 4800,00 грн, по відсотках 24 960,00 грн, 9600,00 грн за штрафом. Судом також установлено, що 22.10.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22102024, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] 22.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підписано акт приймання-передачі Реєстру боржників від 22.10.2024. Відповідно до платіжної інструкції № 6887 від 23.10.2024 ТзОВ « ФК « Кредит Капітал» сплатило ТОВ «Селфі Кредит» оплату згідно Договору за відступлення права вимоги №22102024 від 22.10.2024 без ПДВ. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №22102024 від 22.10.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1401664 становить 39360,00 грн. 14.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу з проханням сплатити заборгованість за кредитним договором. Відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» є 64.92 інші види кредитування. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно наданих розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачкою, остання свої зобов`язання за договором не виконала і не повернула суми позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк. Відповідно положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відповідно до п. 4.1 Договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Споживача такого факту. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач відповідно до умов договору факторингу №22102024 від 22.10.2024 є правонаступником у відносинах за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1401664, а тому має право вимоги до відповідача. Оскільки відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині тіла кредиту у розмірі 4800,00 грн. Щодо нарахованих відсотків у розмірі 24960,00 грн. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту кредит надано на споживчі цілі. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника ( п.11 ч.1 ст. 1 Закону України « Про споживче кредитування». Отже, ураховуючи умови договору та визначення терміну споживчий кредит, правовідносини між сторонами виникли із договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст. 3 Закону України « Про споживче кредитуванн» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Відповідно до положень ч.5 ст.8 наведеного Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно з ч.4 наведеної норми денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже для договорів укладених після 24.12.2023 ставка має бути: з 24.12.2023 - не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%; з 20.08.2024 - не більше 1%, а для договорів укладених після 24.12.2023 ставка має бути у розмірі 1%. Договір між кредитором та відповідачем укладений 28.03.2024 строком на 360 днів. Отже дія приведених норм ЗУ « Про споживче кредитування» поширюється на вказаний договір. Відповідно до п.п. 1.5.1 Договору процентна ставка 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Відповідно паспорту споживчого кредиту визначено процентна ставка 2,5% в день. Згідно із умовами паспорту споживчого кредиту та договору кредиту загальними витратами за кредитом є 43200,00 грн за стандартною ставко та 42480,00 грн за зниженою. Таким чином денна процентна ставка становить ( п. 1.1.1 договору, ч.4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування») (43200,00 грн/4800,00грн)/360 днів*100% = 2,5, за зниженою процентною ставкою 42480,00 грн /4800,00грн)/360 днів*100% = 2. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсотки нараховані у період з 28.03.2024 по 26.04.2024 за ставкою 2 %, у період з 28.04.2024 по 22.10.2024 за ставкою 2,5% в день. У період з 28.03.2024 по 26.04.2024 розрахунок відсотків відповідає положенням закону щодо обмеження денної процентної ставки. Однак, за період з 28.04.2024 по 19.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5%. За період з 20.08.2024 по 22.10.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Тому відсотки за кредитом у період з 28.04.2024 по 19.08.2024 складають 8136,00 грн і розраховуються наступним чином: 4800,00 грн *1,5%*113 = 8136,00 грн. Відсотки за кредитом у період з 20.08.2024 по 22.10.2024 складають 4536,00 грн і розраховуються наступним чином: 4800,00 грн *1,5%*63 = 4536,00 грн Ураховуючи наведені розрахунки, стягненню підлягають відсотки за весь період нарахування у розмірі 2880,00 грн+ 8136,00 грн+ 4536,00 грн = 15552,00 грн. Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 9600,00 грн. Відповідно до п. 6.4 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов?язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 720,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; 6.4.2. у розмірі 52,80 гривень починаючи з 5 (п?ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Роз`яснення щодо штрафу: - економічна сутність штрафу - грошова сума, яку Споживач повинен сплатити Товариству у випадку порушення строків сплати кредиту та/або процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частини 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поряд з тим, відповідно до пункту 18 розділу « Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення штрафу є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно із частинами першою та другою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1252,38 грн ( 51,70%). Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Нормами статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правової( правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», ордер серія ВС №1381377 адвоката Усенка М.І., акт №860 наданих послуг від 08.10.2025, відповідно до якого послуги надані на суму 8000,00 грн, детальний опис наданих послуг до акту №860. Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам 4136,00 гривень ( 51,70%).

Outcome: partial