Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Акціонерне товариство АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №АВН0СТ155101735121152305 від 25.12.2024 року у розмірі 18108,87 грн. та 2422,40 грн. понесених судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач в позовній заяві зазначає, що 03 травня 2024 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою укладення кредитного договору №АВН0СТ155101735121152305 . На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредитний ліміт у розмірі 22000 грн. на поповнення обігових коштів, строком на 36 місяців (тобто до 24.12.2027) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85,00% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. За частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Судом встановлено, що 25 грудня 2024 року, будучи клієнтом банку [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Вказані обставини доводяться наданою суду копією вказаної вище анкети-заяви. 25.12. 2024 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №АВН0СТ155101735121152305 , оформлений шляхом підписання відповідачем Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та Паспорту споживчого кредиту. За умовами цього договору відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 22000 грн. на поповнення обігових коштів, строком на 36 місяців (тобто до 24.12.2027), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85,00 % щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору, що підтверджується меморіальним ордером № TR.43028695.39603.65455 від 25.12.2024 року. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Викладені обставини підтверджуються Випискою по кредиту. Вказані докази, суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач посилається на ті обставини, що відповідачеві нараховані відсотки за користування кредитними коштами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором №АВН0СТ155101735121152305 від 25.12.2024 року відповідач станом на 26.09. 2025 року має заборгованість за кредитом у розмірі 35148,62 грн., яка складається з 21889,34 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 12227,19 грн. загального залишку заборгованості за відсотками; 0,00 грн. загального залишку заборгованості за комісією, 1032,09 грн. за пенею. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені, суд виходить з наступного. Позивач в позовній заяві зазначає, що при стягненні пені підлягає до застосування норми Закону України «Про споживче кредитування» як спеціального закону, а не положення ЦК України. Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки про те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України(постанова від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Тому положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України підлягають безумовному застосуванню при вирішенні існуючих між сторонами правовідносин. Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час. Зважаючи, що Кредитний договір № №АВН0СТ155101735121152305 укладений 25.12.2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати пені. Тому суд, у стягненні з відповідача 1032,09 грн. неустойки нарахованої за кожний день прострочення , відмовляє. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34116,53 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422,40 грн. і документально підтверджені платіжним дорученням №6005315509334 від 26.09.2025 року, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2351,26 грн.( 34116,53 х2422,40: 35148,62 =2351,26) . На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: partial