Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

В жовтні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказала, що є дочкою відповідача [PERSON] . [INFO] [PERSON] досягнула повноліття, на даний час навчається в Борщівському агротехнічному фаховому коледжі на другому курсі денної форми навчання за рахунок фізичної особи за спеціальністю «Маркетинг», вартість за весь строк навчання становить 31 000 гривень. Коштів на своє утримання позивачка самостійно заробити не може, тому повністю перебуває на утриманні матері. Приблизні загальні витрати на навчання, проживання, одяг, проїзд, харчування, пов`язані з навчанням, складають 21 050 гривень. Батько в добровільному порядку коштів на утримання позивачки як повнолітньої дитини під час навчання не надає, хоча є працездатним, здоровим, має можливість працювати та утримувати дочку. Тому [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційно вебпорталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Чортків Чортківського району Тернопільської області, її батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09 грудня 2006 року серії [NUMBER] . Згідно довідки № 377, виданої 8 вересня 2025 року Борщівським агротехнічним фаховим коледжем, [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу Борщівського агротехнічного фахового коледжу денного відділення, навчається за рахунок фізичної особи, згідно укладеного договору. Термін навчання на ІІ курсі з 1 вересня 2025 року до 30 червня 2026 року. Відповідно до договору платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 610925 від 08 вересня 2025 року загальна вартість платної освітньої послуги за розрахунковий строк виконання освітньої програми/за весь строк навчання становить 31 000 гривень, вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2025-2026 навчальний рік 15 500 гривень; 2026-2027 навчальний рік 15 500 гривень. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 29.09.2025 року за період з січня 2025 року по червень 2025 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. З довідки, виданої відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Тернопільській області, № 1900-0215-8/45751 від 30.09.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно не перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, пенсії та соціальної допомоги не отримує. Згідно довідки про відсутність доходів індивідуальних відомостей про особу [PERSON] відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані в Реєстрі застрахованих осіб відсутні. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved