Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-9909753 від 18 серпня 2024 року у розмірі 25 203,50 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн та судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9909753 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 17 лютого 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2025 року та акту приймання-передачі до ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 203,50 грн. Таким чином, всупереч умовам вказаного кредитного договору, відповідач виконала взятих на себе зобов`язань й станом на дату пред`явлення позову не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви директор ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопкова М.С. просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву, а також заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надсилала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, з огляду на те, що належним чином повідомлена відповідач повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин та не подала відзиву, суд постановив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9909753 (додаток № 1 до кредитного договору - графік платежів), згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 7 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом на строк 360 календарних днів - до 13 серпня 2025 року (а.с. 8-13). Водночас 18 серпня 2024 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма) (а.с. 18-19). Як вбачається із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД», перерахування кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн здійснено за номером транзакції 42394-80813-55274 на номер картки [NUMBER] (а.с. 13 (на звороті) - 14). Крім того, згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «МАКС КРЕДИТ» клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено кредитний договір 00-9909753 від 18 серпня 2024 року, акцептувала договір у формі одноразового ідентифікатора 03366 (а.с. 19 (на звороті)). 17 лютого 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал (з додатками), за умовами якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язався відступити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування (а.с. 26-31, 33). Зокрема, 17 лютого 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 33 (на звороті)). Із реєстру боржників за кредитними договорами від 17 лютого 2025 року вбачається, що до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 00-9909753 від 18 серпня 2024 року в сумі 25 203,50 грн, в тому числі тіло кредиту 8 050,00 грн, заборгованість за відсотками 17 153,50 грн (а.с. 21 (на звороті)). Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли за договором кредитної лінії № 00-9909753 від 18 серпня 2024 року, та позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконала зобов`язання за укладеним договором. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-9909753 від 18 серпня 2024 року на підставі договору факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал від 17 лютого 2025 року, що був укладений між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Оскільки ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ТОВ «МАКС КРЕДИТ», відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню грошових коштів та сплаті процентів не виконала в строки, передбачені договором, чим порушила умови договору, суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9909753 від 18 серпня 2024 року в розмірі 25 203,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8 050,00 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 17 153,50 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 7 000,00 грн за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, додаткову угоду № 25770866308 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року (а.с. 34 -36, 37 (на звороті)). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. У постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст.141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на характер правовідносин у цій справі, яка є малозначною, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 512, 626, 627, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078ЦК України,

Outcome: approved