Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" (далі- ТОВ "Він Фінанс") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 лютого 2019 року між ТОВ "ФК"Дінеро" та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №AG0821107, в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії кредитодавця за №L165049. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні кошти), які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором 01 липня 2019 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Дінеро" та ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" (ТОВ "Він Фінанс") укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії №L165049. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 34 396,48 грн, у тому числі: 12 700,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 582,00 грн - заборгованість по процентам, інфляційних втрат в розмірі 5 746,94 грн. та 2 367,54 грн. 3% річних. Позивач просив стягнути вказану суму заборгованост, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Романенко М.Е. подав клопотання, у якому просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують (вх.№10659/25-вх.від 19.12.2025). Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, матеріали повернуто з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою". Виклик відповідача додатково здійснено через оголошення опубліковане на веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] за допомогою дистанційних засобів на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця www.dinero.ua, було укладено договір кредитної лінії № AG0821107, предметом якої є надання позичальнику позики в обумовленій сумі на умові строковості, зворотності та платності. Згідно спеціальних умов для короткострокового кредиту сума кредиту становить 1000,0 грн, ліміт кредитної лінії становить 12 750,00грн., штраф, якщо є: 50 %, відсоткова ставка, в день 1,13 %, реальна річна відсоткова ставка 406,29%, дата повного погашення: 14 лютого 2019 року /а.с.41/. Відповідно до пункту 1.2 спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0821107, спеціальні умови для короткострокового кредиту договору кредитної лінії були створені лише тоді, коли позичальник прочитав, оцінив та прийняв Умови користування Порталом, Політику конфіденційності, Паспорт споживчого кредиту, Загальні умови Договору кредитної лінії та Пропозицію Кредитора щодо Спеціальних Умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії, що були надані Позичальнику через Особистий кабінет на Порталі. Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту та загальні умови договору кредитної лінії / а.с.37-40/. Відповідно до Додаткової угоди № АМ8506001 від 07 лютого 2019 року до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0821107 від 07 лютого 2019 року, ТОВ "ФК "Дінеро" встановлено 20, 000 грн - потенційний ліміт кредитної лінії; надана сума кредиту 2000,00 грн, реальна річна відсоткова ставка, 406,29 %, дата повного погашення 14.02.2019 /а.с.34/. Відповідно до Додаткової угоди №АМ1272732 від 08 лютого 2019 року до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0821107 від 07 лютого 2019 року, укладеного між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] , зазначено, що ТОВ "ФК "Дінеро" встановлено 20 000 грн - потенційний ліміт кредитної лінії; надана сума кредиту - 3100, 00 грн, реальна річна відсоткова ставка, 406,20 %, дата повного погашення 14.02.2019 /а.с.41-зворот/. Відповідно до Додаткової угоди № АМ5254226 від 08 лютого 2019 року до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0821107 від 07 лютого 2019 року, укладеного між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] , зазначено, що ТОВ "ФК "Дінеро" встановлено 20 000 грн - потенційний ліміт кредитної лінії; надана сума кредиту 12 700, 00 грн, реальна річна відсоткова ставка, 406,20 %, дата повного погашення 14.02.2019 /а.с.42-зворот-43/. Договір та додаткові угоди до нього укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір та додаткові угоди до нього підписано електронним підписом, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно із довідкою про ідентифікацію, складеною ТОВ "Дінеро" [PERSON] за договором № AG0821107 на підставі заявок на кредит, отримав грошові кошти: 1000,00 грн 07.02.2019; 1000,00 грн 07.02.2019; 1100,00 грн 08.02.2019; 9600,00 грн - 08.02.2019 /а.с.27/. 01.07.2019 року між ТОВ "ФК "Дінеро" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено Договір відступлення права вимоги № 01072019, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Дінеро" передає (відступає) ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" приймає належні ТОВ "ФК "Дінеро" права Вимоги до Боржників, у тому числі за кредитним договором № L1650494 (AG0821107) від 07.02.2019 року вказаним у Реєстрі боржників до Договору відступлення права вимоги № 01072019 від 01.07.2019 / а.с.14-19/. Відповідно до витягу з реєстру боржників, сума боргу [PERSON] за договором № L1650494 (AG0821107) від 07.02.2019 року складає 26 282,00 грн, із яких 12 700,00 грн борг за тілом кредиту та 13 582,00 заборгованість по процентам /а.с.13/. За даними Протоколу № 1706 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", було змінено найменування Товариства та затверджено наступне повне найменування товариства Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС". Наведене узгоджується з наказом №55-к про зміну назви ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" від 25.07.2024 /а.с.45-46/. Із розрахунку заборгованості за договором № AG0821107 за період з 07.02.2019 до 23.07.2019 та виписки з рахунку станом на 01.07.2019, сформованих ТОВ "ДІНЕРО", вбачається, що заборгованість за кредитним договором № AG0821107 становить 26 282,00, з яких: 12 700, 00 грн- тіло кредиту, 882, 00 грн - проценти, 6 350,00 грн нараховані штраф/пеня, 6 350, 00 грн- комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю. Також, позивачем було здійснено нарахування за ч.2 ст. 625 ЦК України за період 23.02.2019 до 23.02.2022 на суму боргу 26 282,00 грн 3% річних - у сумі 2367,54 грн та інфляційні втрати у сумі 5746,94 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в ч. 1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами кредитного договору ТОВ "ФК "Дінеро" надало [PERSON] кредит у розмірі 12 700, 00 грн, дата повного погашення 14 лютого 2019 року, зі сплатою процентів з 07 лютого 2019 року 406,29 % річних, з 08 лютого 2019 року 406,20 % річних, штрафів та комісії. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем за період з 23.02.2019 р до 23.02.2022 р. інфляційні втрати складають 5 746,94 грн., а 3% річних становить 2 367,54 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ "Він Фінанс". Видача [PERSON] кредитних коштів у розмірі 12 700, 00 грн доводиться копією довідки про ідентифікацію ТОВ "ФК"ДІНЕРО" та випискою з рахунку станом на 01.07.2019 року, які відповідачем не спростовані, а тому суд вважає їх достатніми доказами на підтвердження цього факту. Згідно вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості не спростовано. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №36 від 25 квітня 2024 року, укладеного з Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської"; копію додаткової угоди до Договору №36 про надання правової допомоги від 25 квітня 2024 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським Бюро "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого вартість за підготовку позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості становить 5000,00грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 34 396,48 грн., з яких 26 282,00 грн. сума заборгованості, сума інфляційних втрат - 5 746,94 грн., сума 3% річних - 2 367,54 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 5 422,40,00 грн., з яких 2 422,40 ,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved