Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Котубей І.І., звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що з 1999 року по сьогоднішній час [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. За період сімейного життя в них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку сімейних відносин, тобто з 1999 року і по сьогодні всі разом проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , народився і проживає по теперішній час в [ADDRESS] і має наступний склад сім?ї: мати: [PERSON] ; батько [PERSON] ; брат [PERSON] ; брат [PERSON] ; сестра [PERSON] .. При реєстрації народження [PERSON] запис про батька був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. 08.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №118. У рішенні Іршавського районного суду від 21.05.2025 року зазначено: «Згідно довідки №04.4-18/1007 від 16.12.2004 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім?ї: жінка [PERSON] ; син [PERSON] ; син [PERSON] ; син [PERSON] ; дочка [PERSON] . Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які були допитані під час судового засідання по даній справі. За наведених обставин просять суд: 1) визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Ільниця Хустського (Іршавського) району, Закарпатської області та зобов`язати Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області внести відповідні зміни до актового запису про народження №57 від 05.08.2002 року, складений виконкомом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області на [PERSON] , [INFO] зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, залишивши дитині прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Іршавського районного суду від 16.10.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Іршавського районного суду від 13.11.2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позовні вимоги визнає повністю. Зазначає, щоз 1998 року він перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] . В шлюбі мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 1998 року по сьогоднішній час вони проживаютьмо за адресою: [ADDRESS] та ведуть спільне господарство. Просить розглянути справу без його участі, оскільки перебуває на військовій службі. У судове засідання представник третьої особи Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як убачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54). Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері. На момент народження позивача сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно довідки №04.4-18/594 від 12.08.2025 року [PERSON] , [INFO] народився і проживає в [ADDRESS] (а.с. 26). А згідно довідки №04.4-18/595 від 12.08.2025 року [PERSON] , [INFO] дійсно народився і проживає по теперішній час в [ADDRESS] і має наступний склад сім?ї: мати: [PERSON] ; батько [PERSON] ; брат [PERSON] ; брат [PERSON] ; сестра [PERSON] (а.с.27). Довідкою №01-16/229 від 11.08.2025 року стверджується, що [PERSON] дійсно закінчив 11 клас Ільницького ЗЗСО І-III ступенів у 2020 році (а.с.28). Рішенням Іршавського районного суду від 21.05.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства, позов задоволено чатково. Визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . У задоволенні позову в частині визнання [PERSON] батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , відмовлено (а.с. 19-24). Оскільки [PERSON] народився [INFO] , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України. Згідно ст. 51 КпШС України взаємні права та обов`язки батьків і дітей грунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 52 КпШС України, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Відповідно до ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини другої статті 55 цього Кодексу. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. У рішенні Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) на підставі його практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")). Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Але передумовою звернення до суду в справах про визнання батьківства є, зокрема, наявність кровного споріднення між особою, яку позивач просить визнати батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. У даній справі позивачем не надано відповідного висновку судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, який би міг достеменно підтвердити факт кровного споріднення з відповідачем. Відносно заяви відповідача про визнання позову, у якій він стверджує, що є дійсно батьком позивача, то на думку суду така заява не є достатньою для підтвердження вказаних обставин. До того ж сторони не позбавлені можливості відповідно до ст. 126 СК України подати заяву про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Щодо інших доказів, на які посилається позивач у своєму позові, то на думку суду такі не є достатніми для підтвердження факту його кровного споріднення з відповідачем. Крім того, ні позивач ні відповідач не скористалися правом визнати батьківство з 2002 року, тобто протягом тривалого часу від дня народження позивача. Узагальнюючи наведене, на думку суду в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed