Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі-ТОВ «ФК«ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8487453 від 21.12.2024 у сумі 13795,22 грн та №73135454 від 26.02.2025 у сумі 13200,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21.12.2024 відповідачка уклала в електронній формі договір кредиту №8487453 із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (надалі-ТОВ «1БАНК») на підставі якого їй надано кредит у розмірі 8500,00 грн. 26.02.2025 відповідачка уклала в електронній формі із ТОВ «1БАНК» договір кредиту №73135454 на підставі якого їй був наданий кредит у розмірі 4000,00 грн. Кредитні кошти за вказаними договорами надані у безготівкоій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, вказаного відповідачкою. 27.03.2025 між ТОВ «ІБАНК» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» був укладений договір факторингу №27/03/25 за яким позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами: 1) №8487453 від 21.12.2024 у розмірі 13795,22 грн, з яких: 6995,55 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 24,32 грн-заборгованість за відсотками; 4250,00 грн-заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 2525,35 грн- комісія за надання кредиту; 2) №73135454 від 26.02.2025 у розмірі 13200,00 грн, з яких: 4000,00 грн-заборгованість за основною сумою боргу; 600,00 грн-заборгованість за відсотками; 8000,00 грн-заборгованість за пенею; 600,00 грн- комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Із урахуванням викладеного, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення наданих у кредит коштів, процентів за користування ними та комісій, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на його користь вищезазначену заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 26995,22 грн та 3028,00 грн сплаченого судового збору. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «ФК«ЄАПБ», проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання, призначене на 01.12.2025 не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд даної справи відкласти у зв`язку із сімейними обставинами. Доказів на підтвердження поважності причин неявки не долучила. У судове засідання, призначене на 19.12.2025 відповідачка повторно не з`явилася та в черговий раз подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд даної справи відкласти у зв`язку із сімейними обставинами. Доказів на підтвердження поважності причин неявки не долучила. Відзиву на позов не подала. Відповідно до приписів ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними. У разі якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомленою про день та час судового розгляду, у судове засідання повторно не з`явилася, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до поданої заяви про відкладення судового засідання не долучила, своїм правом подати відзив на позов не скористалася, а тому суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України дану справу слід вирішити на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.12.2024 між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] укладено в електронній формі договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8487453, відповідно до п.2.1 якого за цим Договором Кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми Кредиту та Комісію за надання Кредиту. Зазначений договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 807826. Пунктами 2.1-2.4 договору визначено, що сума кредиту становить 8500,00 грн; строк кредитування (договору) - 30 днів; процентна ставка/день 0,01% (фіксована); комісія за надання кредиту -29,71% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2525,35 грн; дата надання кредиту-21.12.2024; дата повернення кредиту-19.01.2025; денна процентна ставка-1,00%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною)%/день 5,00%; пеня%/день- 5,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка-2617,16%; орієнтовна загальна вартість кредиту 11050,00 грн. Параметри, порядок і графік повернення Кредиту, сплати Процентів та Комісії за надання кредиту визначено в додатку №1 до цього Договору. Згідно п.2.5 договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування Кредитом до дати повернення на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором. Відповідно до п.п.5.6, 5.9, 5.11 цей Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Прийняття Позичальником Оферти (Акцепт) та укладання (підписання) Договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про Акцепт Оферти, підписаного Одноразовим ідентифікатором. Підписуючи Елекетронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. Згідно п.6.1 договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з другого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за цим Договором. За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником в останній день користування Кредитом відповідно до п.2.2 Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту, визначений п.п.2.2.4 п.2.2 Договору. Розмір Комісії за надання кредиту включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання Кредиту. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання Кредиту( п.6.2 договору). У пункті 7.1 договору визначено, що продовження Строку кредитування здійснюється шляхом додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Згідно п.п.10.5-10.5.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків за Договором Кредитодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства. У разі порушення строків повернення Кредиту Позичальником, якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату кладення Договору, користування Кредитом понад встановлений Договором строк нараховуються Проценти за понадстрокове користування Кредитом (його частиною)в розмірі, визначеному п.2.2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Пунктом 10.5.2 договору визначено, що у разі якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування Кредитом (його частиною) понад встанловлений Договором строк, у випадку невиконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2.2 Договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.п.5-5.3, 11.1.2, 11.1.9, 11.1.10 підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що перед укладенням договору вона ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит та Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1БАНК», іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які надаються, в тому числі на сайті кредитодавця, інформацією передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», детальним розписом орієнтовної загальної вартості Кредиту, з урахуванням процентної ставки, попереджена про те, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Кредитодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості або звернутися до суд для примусового стягнення заборгованості. Також відповідачка погодилася, що до моменту підписання вивчила цей договір та Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Договір укладений у результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 ЦК України. У реквізитах позичальника у вказаному договорі наведені дані позичальника, зокрема зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, дата народження, номер та серія паспорта громадянина України та дата його видачі, номер мобільного телефону, електронна пошта та номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору №8487453 від 21.12.2024, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 807826, вказана дата видачі кредиту-21.12.2024, дата платежу-19.01.2025 року, сума кредиту-8500,00 грн, сума платежу за розрахунковий період-11050,00 грн, проценти за користування кредитом-24,65%, комісія за надання кредиту-2525,35 грн, реальна річна процентна ставка 2617,16%, загальна вартість кредиту-11050,00 грн. Із розрахунку заборгованості за договором №8487453 від 21.12.2024, виконаного ТОВ «1БАНК» вбачається, що станом на 23.04.2025, заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 13795,22 грн, з яких 6995,55 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24,32 грн- заборгованість за відсотками, 4250,00 грн- сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн- комісія за надання кредиту. Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідачка користувалась наданими у кредит коштами та здійснювала часткове погашення боргу за кредитом, зокрема 16.01.2025 сплатила кошти у сумі 1104,45 грн, а 19.01.2025 у сумі 400,00 грн, які були зараховані первісним кредитором у рахунок погашення боргу за тілом кредиту. Проценти за користування кредитними коштами нараховані по 01.02.2025 включно. Окрім цього, 26.02.2025 між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] на аналогічних умовах укладено в електронній формі договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73135454, відповідно до п.2.1 якого за цим Договором Кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми Кредиту та Комісію за надання Кредиту. Зазначений договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 25138. Пунктами 2.1-2.4 договору визначено, що сума кредиту становить 4000,00 грн; строк кредитування (договору) - 30 днів; процентна ставка/день 0,500% (фіксована); комісія за надання кредиту -15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 600,00 грн; дата надання кредиту-26.02.2025; дата повернення кредиту-27.03.2025; денна процентна ставка-1,000%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною)%/день 4,00%; пеня%/день- 4,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка-2617,16%; орієнтовна загальна вартість кредиту 5200,00 грн. Параметри, порядок і графік повернення Кредиту, сплати Процентів та Комісії за надання кредиту визначено в додатку №1 до цього Договору. У реквізитах позичальника у вказаному договорі наведені дані позичальника, зокрема зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, дата народження, номер та серія паспорта громадянина України та дата його видачі, номер мобільного телефону, електронна пошта та номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору №73135454 від 26.02.2025, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 25138, вказана дата видачі кредиту-26.02.2025, дата платежу-27.03.2025 року, сума кредиту-4000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період-5200,00 грн, проценти за користування кредитом-600,00 грн, комісія за надання кредиту-600,00 грн, реальна річна процентна ставка 2617,16%, загальна вартість кредиту-5200,00 грн. Із розрахунку заборгованості за договором №73135454 від 26.02.2025, виконаного ТОВ «1БАНК» вбачається, що станом на 25.07.2025, заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 13200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 600,00 грн- заборгованість за процентами, 8000,00 грн-заборгованість за пенею; 600,00 грн- комісія за надання кредиту. Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідачка протягом строку кредитування коштів на погашення боргу за кредитом не вносила. Проценти за користування кредитними коштами нараховані по 27.03.2025 включно. 27.03.2025 між ТОВ «1БАНК»(Клієнт) та ТОВ «ФК«ЄАПБ»(Фактор) був укладений Договір факторингу №27/03/25 відповідно до п.1.1 якого за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна Продажу) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. За умовами п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. 23.04.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» та ТОВ «1БАНК» уклали додаткову угоду №2 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, відповідно до якої визначили розмір Прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників №3 від 23.04.2025. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №3 від 23.04.2025 за Договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК«ЄАПБ» у повному обсязі прийняло реєстр божників кількістю 4019 осіб, після чого із урахуванням п.1.2 Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Відповідно до платіжної інструкції №5 від 29.04.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» сплатило на рахунок ТОВ «1БАНК» грошові кошти у сумі 2719279,85 грн в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно Додаткової угоди №2 від 23.04.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025. Як вбачається з Реєстру боржників №3 від 23.04.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №8487453 від 21.12.2024 на загальну суму 13795,22 грн., з яких 6995,55 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 24,32 грн.- заборгованість за відсотками, 4250,00 грн- сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн- комісія за надання кредиту. 25.07.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» та ТОВ «1БАНК» уклали додаткову угоду №6 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, відповідно до якої визначили розмір Прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників №9 від 25.07.2025. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №9 від 25.07.2025 за Договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК«ЄАПБ» у повному обсязі прийняло реєстр божників кількістю 6945 осіб, після чого із урахуванням п.1.2 Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Відповідно до платіжної інструкції №747 від 31.07.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» сплатило на рахунок ТОВ «1БАНК» грошові кошти у сумі 6856400,00 грн в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно Додаткової угоди №6 від 25.07.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025. Як вбачається з Реєстру боржників №10 від 25.07.2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №73135454 від 26.02.2025 на загальну суму 13200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 600,00 грн- заборгованість за відсотками, 8000,00 грн- сума заборгованості за пенею, 600,00 грн- комісія за надання кредиту. Долученими позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами також підтверджується, що з моменту набуття позивачем права вимоги до боржника [PERSON] позивачем будь-які нарахування за кредитними договорами №8487453 від 21.12.2024 та №73135454 від 26.02.2025 не здійснювались, заборгованість обліковувалась у розмірі, визначеному на момент уступки боргу. До правовідносин, які виникли між сторонами які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON] уклала в електронній формі з ТОВ «ІБАНК» договори надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8487453 від 21.12.2024 та №73135454 від 26.02.2025 за умовами яких отримала кредитні кошти на визначений строк, шляхом зарахування коштів у безготівковій формі на вказану нею платіжну картку. У зазначених договорах сторони узгодили розмір кредиту, процентів, комісії, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена, підписавши кредитні договори за допомогою наданого одноразового ідентифікатора. ТОВ «ІБАНК» свої зобов`язання за вказаними договорами виконало в повному обсязі та надало відповідачці у кредит грошові кошти у розмірі, встановленому договорами. Натомість, відповідачка, уклавши зазначені кредитні договори, право вимоги за якими в установленому порядку перейшло до позивача, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Факт переходу права вимоги до [PERSON] за вказаними кредитними договорами від первісного кредитора до позивача підтверджується вищезазначеним договором факторингу із додатковими угодами до нього, реєстрами боржників, актами прийому-передачі, що відповідає вимогам ст.1077, 1078 ЦК України. Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину. Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за вищезазначеними кредитними договорами. У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на свою користь борг за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8487453 від 21.12.2024 у сумі 13795,22 грн., з яких 6995,55 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24,32 грн- заборгованість за відсотками, 4250,00 грн- сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн- комісія за надання кредиту та борг за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73135454 від 26.02.2025 у сумі: 13200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 600,00 грн- заборгованість за відсотками, 8000,00 грн- сума заборгованості за пенею, 600,00 грн- комісія за надання кредиту. При визначенні розміру заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачки за кредитними договорами, суд звертає увагу на таке. Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредиту №8487453 від 21.12.2024 вбачається, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6995,55 грн нарахована із урахуванням розміру внесених позичальником платежів у рахунок погашення боргу за кредитом у розмірі 1504,45 грн (8500-1504,45=6995,55), а заборгованість за процентами у розмірі 24,32 грн нарахована у межах строку кредитування по 19.01.2025 включно, виходячи із визначеної у договорі процентної ставки у розмірі 0,01%, що повністю узгоджується із умовами кредитного договору. Позивачем з моменту набуття права вимоги до відповідачки будь-які нарахування за вказаним кредитним договором не здійснювались, а тому дана заборгованість за тілом кредиту та процентами підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі як і заборгованість за комісією у сумі 2525,35 грн, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачкою при його укладенні. Водночас позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки процентів за понадстрокове користування кредитом за вказаним кредитним договором у розмірі 4250,00 грн. Враховуючи те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а вимог про стягнення з відповідачки процентів за ч.2 ст.625 ЦК України як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язанняпозивач не заявляв, суд приходить до висновку, що у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити. Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредиту №73135454 від 26.02.2025 вбачається, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією нарахована у межах строку кредитування по 27.03.2025 включно, виходячи із визначеної у договорі процентної ставки за кредитом у розмірі 0,5%, та комісією, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачкою при його укладенні. До суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки за вказаним кредитним договором позивачем такожвключено вимогу про стягнення пені у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України і триває дотепер. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №706/68/23 дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. З огляду на вказані обставини позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позивача) неустойки за порушення зобов`язання. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] пені в сумі 8000,00 грн за договором кредиту №73135454 від 26.02.2025 слід відмовити. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення нею кредитних договорів чи підтверджували те, що на платіжні картки, які є у її користуванні, грошові кошти на виконання умов вищевказаних договорів не надходили, власного розрахунку боргу, а також доказів на підтвердження виконання нею взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, в тому числі шляхом сплати боргу на користь первісних кредиторів суду не надала. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК«ЄАПБ» слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8487453 від 21.12.2024 у сумі 9545,22 грн з яких: 6995,55 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24,32 грн- заборгованість за відсотками, 2525,35 грн- комісія за надання кредиту та заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73135454 від 26.02.2025 у сумі 5200,00 грн з яких: 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 600,00 грн- заборгованість за відсотками, 600,00 грн- комісія за надання кредиту. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача 1653,94 грн сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог(14745,22х3028/26995,22). Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial