Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку мотивує тим, що 30.10.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0101/980/1286209/19. Зазначає, що первісний кредитор виконав свій обов`язок надавав Відповідачу кредитні кошти, які останній отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено 16.02.2021 року. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 38654,89 грн., 19300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19354,89 грн. заборгованість по відсотках. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0101/980/1286209/19 від 30.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 14.05.2025 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога не була отримана Відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0101/980/1286209/19 від 30.10.2019 року, яка становить суму у розмірі 38654,89 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, додаткових клопотань, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.10.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено заяву - анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0101/980/1286209/19. Відповідно до заяви - анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою - анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Таким чином, відповідач звернувшись до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву - анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Шляхом підписання анкети Клієнт підтверджує, що: 1) з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку/тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 2) отримав свій примірник заяви - анкети, інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна клієнту для користування банківськими послугами. Відповідно до умов Кредитних договорів, їх підписанням, Клієнт свідчить, що у разі отримання ним кредиту та у разі перебування ним у шлюбі, Кредит буде використано на потреби його сім`ї. У разі, якщо другий iз подружжя Клієнта матиме заперечення щодо отримання користування кредитом, Клієнт зобов`язується розірвати Договір та виконати всі Боргові зобов`язання за Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 0101/980/1286209/19 від 30.10.2019, станом на 24.03.2023 року заборгованість відповідача складає 38654,89 грн., з яких: 19300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19354,89 грн. заборгованість по відсотках. З даного розрахунку та виписки з рахунка вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, робив покупки, сплачував послуги. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників, зокрема за заявою - анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0101/980/1286209/19 від 30.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Аналізуючи наведені норми права та надані позивачем докази, суд констатує, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідно до укладеного з АТ «ОТП Банк» договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Станом на день відступлення права вимоги згідно з витягом з додатка за договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, загальний розмір заборгованості відповідача становив 38654,89 грн., з яких: 19300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19354,89 грн. заборгованість по відсотках. 14.05.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога не була отримана відповідачем, а була повернута. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, що містить дані про залишок залишкової заборгованості за наданим кредитом, суми нарахованих відсотків, разом з тим, фінансове зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору факторингу набув право вимоги за кредитним договором в розмірі 38654,89 грн. Відповідно до ст.512,514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що відповідач, будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши особисто кредитні документи та отримавши кредитні кошти, порушив умови вказаного кредитного договору, у добровільному порядку не здійснив їх повернення та не погасив заборгованості за договором, не надав та не спростував розмір заборгованості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» необхідно стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №0101/980/1286209/19 від 30.10.2019 у сумі 38654,89 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 8500,00 грн. понесених витрат на правову допомогу та оглянувши матеріали справи судом встановлено, що позивач надав такі представнику за надані послуги, в тому числі з представлення інтересів по вказаній справі про стягнення заборгованості, а тому суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу та така вимога підлягає до задоволення. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved