Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.05.2024, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір № АВН0СТ155101715016400114, щодо надання останній кредиту в розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 05.05.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 кредитного договору (заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 30000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 05.05.2027, терміном на 36 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85,00 річних. Відповідно до п. 7, позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0,00 грн. Станом на 25.05.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 37522,56 грн., яка складається з: 28110,32 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8997,10 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 415,14 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до п. 11 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн. ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Також при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101715016400114 від 06.05.2024 у розмірі 37522,56 грн. станом на 25.05.2025, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.07.2025 позов Акціонерного товариства «Акцент -Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101715016400114 від 06.05.2024 станом на 25.05.2025 у розмірі 37522,56 грн., окрім цього з відповідача стягнуто судовий збір у сумі 2422,40 грн., а всього 39944,96 грн. Ухвалою від 20.10.2025 заяву [PERSON] про скасування заочного рішення задоволено, заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.07.2025 скасовано та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не надано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що заявлено відповідне клопотання. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент- Банк». Судом встановлено, що 06.05.2024, будучи клієнтом банку, позичальник [PERSON] уклав з банком кредитний договір № АВН0СТ155101715016400114 від 06.05.2024, щодо надання останньому кредиту у розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 05.05.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн., кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом (електронним) відповідача у заяві та паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка». Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору (заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 30000, 00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 05.05.2027, терміном на 36 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85, 00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0,00 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, а тому станом на 25.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 37522,56 грн., яка складається з: 28110,32 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8997,10 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 415,14 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. До того ж, укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, однак свої зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 25.05.2025 має заборгованість у розмірі 37522,56 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. При цьому суд, звертає увагу, що відповідачем [PERSON] у заяві про перегляд заочного рішення від 15.07.2025 указано, що він наразі проходить службу у Збройних Силах України, однак, жодних належних доказів указаного до справи не додано. При розподілі судових витрат, суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., оскільки будь-яких доказів про наявність пільг у останнього щодо його сплати до суду не надано. Водночас, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 288 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved