Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування у розмірі 3 200,00 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. 11.07.2023 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу Peugeot 2008, реєстраційний номер [NUMBER] (страховий поліс АС-019162). 16.08.2023 на вулиці Волошкова в с. Софіївська Борщагівка Київській області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю припаркованого транспортного засобу Peugeot 2008, реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2023 по справі № 369/13495/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, що спричинило пошкодження транспортних засобів). 15.11.2023 до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 21.11.2023 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви [PERSON] і страхового акту №\~17274, виходячи з рахунку СТО ТОВ «ВІДІ АВЕНЮ» від 09.11.2023, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 28\~573,80\~грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7068 від 21.11.2023. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213118325 (надалі - Поліс). За Полісом ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER] . Полісом передбачено франшизу в розмірі 3\~200,00 грн. ПРАТ\~«СК «САЛАМАНДРА» на користь ТДВ\~«СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на дату ДТП) страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідачу направлялися листи з вимогою про відшкодування шкоди. Відповідач проігнорував всі надіслані листи, чим відверто висловив своє небажання відшкодувати шкоду у добровільному порядку. Оскільки відповідачем було проігноровано усі спроби позивача врегулювати спір у досудовому порядку ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» змушене звернутися до суду. Просили суд: Стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» 3 200,00 грн як відшкодування шкоди та судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався з метою належного повідомлення відповідача. Представник позивача у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яким останній позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверти повертались з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Письмового відзиву, заперечень, клопотань до суду не подавалось, причини неможливості їх подати суду також не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.07.2023 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений Договір страхування транспортного засобу Peugeot 2008, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується страховим полісом АС-019162. Предметом Договору страхування є майнові інтереси [PERSON] , що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Peugeot 2008, реєстраційний номер [NUMBER] . 16.08.2023 в Київській області, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Волошкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю припаркованого транспортного засобу Peugeot 2008, реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу Honda Accord, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . По факту ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративний матеріал за ст. 124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), який направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа про адміністративне правопорушення № 369/13495/23). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2023 по справі № 369/13495/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 15.11.2023 до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 21.11.2023 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту № 17274, виходячи з рахунку СТО ТОВ «ВІДІ АВЕНЮ» від 09.11.2023, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 28 573,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7068 від 21.11.2023. Виплата страхового відшкодування здійснена безпосередньо на рахунок ремонтного підприємства ТОВ «ВІДІ АВЕНЮ», що є офіційним дилером автомобілів марки «Peugeot» в Україні. Відповідно до ст. 108 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика (ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ»), який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (п. 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент ДТП була застрахована в ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213118325. За Полісом ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації Забезпеченого ТЗ. Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на дату ДТП) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 зазначеного закону страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи. Полісом передбачено франшизу в розмірі 3 200,00 грн. Враховуючи зазначене, ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи. Враховуючи вимоги Закону, ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» належним чином виконало зобов`язання взяті на себе згідно з Полісом і у останнього не виникло обов`язку з відшкодування шкоди в більшому розмірі. Закон прямо звільняє страховика (ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА») від відшкодування франшизи. Разом з цим, відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Частинами першою-четвертою ст. 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, законодавство містить вказівку на зобов`язання особи винної в завданні збитків по відшкодуванню шкоди, що має спонукати останнього до включення в процес вирішення питання по такому відшкодуванню. В питанні розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, слід звернутися до положень ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або робіт, необхідних для відновлення речі. Наведене узгоджується також із приписами частини другої статті 22 ЦК України. Системний аналіз ст. 22 ЦК України частини другої ст. 1192 ЦК України вказує, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту. Саме такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, Верховний Суд в постанові від 27.07.2022 у справі № 910/15796/20. Тобто, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Верховний суд розглядаючи справи № 676/518/17 (див. рішення ВС від 22.01.2019), № 587/1080/16-ц (див. рішення ВС від 13.06.2019) дійшов висновків що, «відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.» Тобто, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісу на відповідача покладено обов`язок відшкодувати 3 200,00 грн франшиза, що передбачена Полісом. Матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем шкоди в розмірі передбаченої полісом франшизи 3 200,00 грн. Щодо позовних вимог суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку статті 141 ЦПК України, ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved