Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

16 січня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частини земельної ділянки та визнання права власності. У обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 4,5933 га, кадастровий номер 4824810000:05:003:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоодеської міської ради Новоодеського району (зараз Миколаївський район) Миколаївської області. Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Інша 1/2 частина вищевказаної земельної ділянки належить відповідачу по справі - [PERSON] , однак свідоцтво про право власності на спадщину на іншу 1/2 частку земельної ділянки ще не видано. На даний час сторонами не досягнуто домовленості про поділ належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки та існує спір з приводу виділення в натурі земельної ділянки з припиненням режиму спільної часткової власності. Позивач хоче володіти, користуватися та розпоряджатися своєю часткою земельної ділянки на власний розсуд. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року за клопотанням позивача призначено судову земельно-технічну експертизу для вирішення питання можливості з технічної точки зору поділу спірної земельної ділянки. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року, у зв`язку із проведенням експертизи, поновлено провадження у справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Лещенка О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями після смерті своєї матері [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори 27.05.2020 року за реєстровим номером № 1-846. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-846 від 27.05.2020 року, [PERSON] є власником майна, що залишилося після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , а саме частки земельної ділянки площею 4,5933 га, кадастровий номер 4824810000:05:003:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області. Свідоцтво про право власності на спадщину на іншу частку земельної ділянки, спадкоємцем якої є [PERSON] , ще не видано. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права № 210380748 від 27.05.2020 року, за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером 4824810000:05:003:0085. Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу виділу в натурі часток зі складу спільної земельної ділянки, оскільки позивач хоче володіти, користуватися та розпоряджатися своєю часткою земельної ділянки на власний розсуд. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року за клопотанням позивача призначено судову земельно-технічну експертизу для вирішення питання можливості з технічної точки зору поділу спірної земельної ділянки, яку доручено проводити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 25 вересня 2025 року на адресу суду надійшов висновок судового експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. № 125-0046 від 22.09.2025 року. Висновком судового експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. № 125-0046 від 22.09.2025 року було встановлено можливість поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4824810000:05:003:0085 із зазначенням одного можливого варіанту поділу. Судом було досліджено вищевказаний варіант поділу земельної ділянки, запропонований судовим експертом у висновку № 125-0046 від 22.09.2025 року в межах судової земельно-технічної експертизи, який передбачає поділ спірної земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:05:003:0085 площею 4,5933 га тільки вздовж із виділенням двом колишнім співвласникам рівних за площею новоутворених земельних ділянок. У добровільному порядку даний спір вирішити не можливо. Позивач підтримує свої позовні вимоги без конкретизації того яку частину кожної ділянки згідно плану він бажає виділити у натурі собі. Відповідач позовні вимоги визнав після долучення позивачем плану поділу земельної ділянки, проте у заяві про визнання позовних вимог від 18.12.2025 також не зазначив, яку частину ділянки згідно плану він бажає виділити у натурі собі. Враховуючи вищевикладене, те що виділені земельні ділянки є рівними між собою, та мають згідно плану можливості під`їзду до них, суд вважає за можливе самостійно визначити належність виділеної земельної ділянки, наступним чином: виділити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в натурі 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:05:003:0085, що розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївського (колишній Новоодеський) району Миколаївської області, площею 2,2966 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за першим варіантом поділу цієї земельної ділянки згідно висновку судового експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. № 125-0046 від 22.09.2025 року, за яким виділена земельна ділянка площею 2,2966 га в лівій боковій частині з розмірами в плані 29,21-29,24/2 х 785,74-786,15 м., яка з одного боку вздовж межує із земельною ділянкою гр. [PERSON] , а з іншого боку вздовж межує із 1/2 частиною земельної ділянки, яка належить [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч. 1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч. 1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Слід зазначити, що з моменту набуття права спільної часткової власності на земельну ділянку співвласники мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені усіма співвласниками. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п. 18 «е» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004, за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Відповідно до статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] про виділ частки земельної ділянки в натурі та визнання права власності підлягають задоволенню. Разом з тим, виділ [PERSON] належної їй частки спірної земельної ділянки призведе до припинення права спільної часткової власності на це майно, набуття нею права власності на виділене майно; таке право підлягає державній реєстрації, що у свою чергу призведе до зміни характеристик земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:05:003:0085, розташованої на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області. Зважаючи, що 1/2 частка спірної земельної ділянки переходить у власність [PERSON] , то за останньою необхідно визнати право власності на виділену нову земельну ділянку площею 2,2966 га. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 1375,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved