Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що в період часу з 25 серпня 2011 року по 16 березня 2021 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. 12 березня 2021 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я., яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Про існування заповіту на користь [PERSON] позивачу не було відомо. Більш того, позивачу є незрозумілим чому [PERSON] склала заповіт не на користь дочки, а на користь відповідача. Враховуючи хворобу [PERSON] , призначення їй препаратів зі вмістом наркотичних речовин, які значно вплинули на усвідомлення нею власних дій, вона перебувала у стані підтримання життєдіяльності та не могла зробити а ні підпис, а ні прочитати будь-який документ. [PERSON] скористалася хворобливим та безпорадним станом [PERSON] та змусила підписати заповіт на свою користь. Тому [PERSON] просить визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] від 12 березня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я., зареєстрований в реєстрі за №349. 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.23-24). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленної Т.К. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] (т.1 а.с.37-38). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» належним чином завіреної копії амбулаторної картки та медичних документів про хвороби [PERSON] (т.1 а.с.146-147). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик та допит в якості свідка відповідача, а також виклик та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та приватного нотаріуса КМНО Ганчук Ю.Я. (т.1 а.с.148-149). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» належним чином завіреної копії медичної картки та документів про хвороби [PERSON] (т.1 а.с.161-162). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2023 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с.171-172). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит позивача в якості свідка (т.1 а.с.175-177). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.233). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, а також було зупинено провадження в цивільній справі на час проведення експертизи та надходження висновку судової експертизи (т.1 а.с.260-261). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2024 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.1 а.с.12). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2 а.с.18-19). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, а також було зупинено провадження в цивільній справі на час проведення експертизи та надходження висновку судової експертизи (т.2 а.с.29-31). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2024 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.2 а.с.38). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2024 року у КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» були витребувані оригінал медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , а також у КНП «ББЛІЛ» - оригінал медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , відомості про перебування на обліку у лікаря-психіатра (т.2 а.с.44-45). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року матеріали цивільної справи були направлені для продовження проведення посмертної судової психіатричної експертизи (т.2 а.с.67-68). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року було поновлено провадження у цивільній справі (т.2 а.с.83). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника відповідача [PERSON] від допиту свідка приватного нотаріуса КМНО [PERSON] (т.2 а.с.100-103). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача Городько П.П. позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав на те, що в період часу 25 серпня 2011 року по 16 березня 2021 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . У зв`язку з цим, [PERSON] не входить до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] . Крім цього, незважаючи на проходження курсу стаціонарного лікування [PERSON] була повністю свідомою особою відносно своїх дій, її психічний стан був цілком задовільний та давав можливість їй усвідомлювати свої дії та керувати ними. При складанні заповіту порушень щодо його оформлення та посвідчення не було, волевиявлення [PERSON] було вільним та відповідало її волі. Тому представник відповідача [PERSON] вказав про відсутність підстав для визнання заповіту недійсним та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25 серпня 2011 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №27 (т.1 а.с.11). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (т.1 а.с.16). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (т.1 а.с.12-13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно серії [NUMBER] від 09 квітня 2021 року (т.1 а.с.17). [PERSON] була власницею 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,16 га з кадастровим номером 3220888003:02:005:0070, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] ; житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,0481 га з кадастровим номером 3220888003:02:005:0067, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] , згідно з копією договору дарування від 17 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрованого в реєстрі за №6508 (т.1 а.с.102), копією Витягу про реєстрацію права власності від 04 квітня 2005 року (т.1 а.с.103), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 листопада 2015 року (т.1 а.с.104), копією договору дарування житлового будинку від 08 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленою Т.К., зареєстрованого в реєстрі за №2299 (т.1 а.с.106-107), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 серпня 2017 року (т.1 а.с.108), копією договору дарування земельної ділянки від 08 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленою Т.К., зареєстрованого в реєстрі за №2300 (т.1 а.с.109-110), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 серпня 2017 року (т.1 а.с.111). 12 березня 2021 року в приміщенні Київської обласної лікарні за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ганчук Я.Ю., зареєстрований в реєстрі за №349. За змістом якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] (т.1 а.с.74). 13 квітня 2021 року [PERSON] , діючи в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , подав приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Меленній Т.К. заяву про прийняття спадщини (т.1 а.с.59). 05 липня 2021 року відповідач також подала приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Меленній Т.К. заяву про прийняття спадщини (т.1 а.с.75). Спірні правовідносини регулюються гл.16 «Правочин» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення», а також гл.84 «Загальні положення про спадкування», гл.85 «Спадкування за заповітом» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як вказав Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №388/97/20 (провадження №61-10092св24) необхідно враховувати, що як заінтересовані особи, повноважні пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК України (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів), порушені у зв`язку із вчиненням (складанням) недійсного (за їх твердженням) заповіту. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі №496/4851/14-ц (провадження №61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно із частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копій медичних карток (т.1 а.с.180-229) вбачається, що в період з 04 по 24 березня 2021 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КН КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» з діагнозом: злоякісне новоутворення, внаслідок чого їй було проведено хірургічне лікування та призначено курс хіміотерапії. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач показав, що з того часу, коли захворіла [PERSON] , він почав їй допомагати в лікуванні, зокрема майже щодня відвідував лікарню. Тому свідок бачив, що в розмові з [PERSON] їй щось ввижалось. Про існування заповіту свідку стало відомо зі слів самої [PERSON] , яка сказала, що зробила велику помилку, склавши заповіт на прохання матері та на її користь. Допитана у судовому засіданні в якості свідка відповідач показала, що [PERSON] , яка доводиться їй дочкою, була при ясній пам`яті. Наркотичні засоби під час лікування їй вводили лише одного разу. Коли дочка стала безнадійною, вона вирішила скласти заповіт. Саме [PERSON] попросила запросити нотаріуса, бо побоювалась, що колишній чоловік може відібрати квартиру. [PERSON] склала заповіт на користь свідка з тією метою, щоб в подальшому свідок все подарувала онуці [PERSON] . До останнього [PERSON] перебувала в здоровому глузді. Ліки, які їй були призначені, були простими знеболювальними, морфій їй кололи лише на ніч, що вона могла поспати. Виїзд нотаріуса організовувала свідок. Під час посвідчення заповіту нотаріус залишилась з [PERSON] наодинці. Про зміст заповіту нотаріус сказала, що це таємниця, та його зміст може сказати виключно [PERSON] . Пізніше [PERSON] особисто повідомила, що склала заповіт на користь свідка. [PERSON] самостійно розрахувалась з нотаріусом. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює лікарем-онкологом. Приблизно 2-2,5 років тому у нього на лікуванні перебувала пацієнтка [PERSON] . Стан її був тяжкий, але вона була при пам`яті та усвідомлювала, що помре. Жодного разу свідок не спостерігав прояву будь-якої неадекватності в поведінці [PERSON] . Свідок спілкувався з [PERSON] майже кожного дня, а то і кілька разів на день. На прохання пацієнтки її було виписано з лікарні, адже вона хотіла померти вдома. Епізодично їй призначались наркотичні засоби, але це не було постійно. Ці наркотичні засоби мали знеболювальний характер. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він доводиться чоловіком відповідача. Про хворобу [PERSON] свідку стало відомо в 2019 році. Зять зник та дочку [PERSON] виховувала самостійно. [PERSON] повідомила [PERSON] , що має намір скласти заповіт та попросила запросити нотаріуса. На той час була епідемія ковіду та нотаріуси відмовлялись виїздити до лікарні. За візит нотаріуса [PERSON] розрахувалась самостійно. Про зміст заповіту свідку не відомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він спілкувався по телефону. Свідку відомо про те, що [PERSON] склала заповіт на користь своєї матері у зв`язку з тим, що не хотіла, щоб майно дісталося колишньому чоловікові. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] захворіла в вересні 2020 року, свідок її постійно супроводжувала у візитах до лікарів. Протягом всього часу [PERSON] перебувала при ясній пам`яті. Свідку відомо про існування заповіту, який [PERSON] склала на користь матері для того, щоб майно не дісталося колишньому чоловіку та його новій дружині. Під час першої операції малолітня [PERSON] проживала у свідка, в подальшому з братом та його дружиною. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що з [PERSON] вона спілкувалась майже щодня, відвідувала її в лікарні. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] також постійно відвідувала її матір [PERSON] . Протягом часу, коли [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні, її дочка [PERSON] проживала разом зі свідком. Про обставини складення заповіту свідку нічого не відомо. [PERSON] була при ясній пам`яті та усвідомлювала ту обставину, що вона помре. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що його сестра [PERSON] померла [INFO] . Померла вдома у батьків. [PERSON] перебувала на лікуванні в лікарні, свідок її відвідував. При цьому, [PERSON] весь час впізнавала свідка, розпитувала про сім`ю. Протягом лікування [PERSON] свідок доглядав за її малолітньою дочкою. [PERSON] повідомила свідку про те, що склала заповіт на користь матері. Протягом всього часу лікування [PERSON] була завжди при свідомості. Аналіз показань свідків переконливо свідчить про те, що протягом всього часу хвороби, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні, [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №360 від 11 березня 2025 року (т.2 а.с.74-82) на період, що передував складенню заповіту, та на момент безпосереднього складення заповіту 12 березня 2021 року [PERSON] не виявляла ознак будь-якого психічного розладу; на момент безпосереднього складення заповіту 12 березня 2021 року [PERSON] не знаходилася під впливом наркотичних анальгетиків, за психічним станом вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; на момент складення заповіту 12 березня 2021 року за психічним станом [PERSON] могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У зв`язку з цим, судом критично сприймаються показання позивача в якості свідка, який повідомив, що під час розмови з ним [PERSON] щось ввижалось. Оскільки, вказані показання суперечать показанням інших свідків, а також письмовим доказам, зокрема висновку судово-психіатричного експерта №360 від 11 березня 2025 року, згідно з яким у день складення заповіту розчин морфіну та будь-які інші наркотичні анальгетики не вводились [PERSON] . Крім цього, враховуючи період напіввиведення препарату морфіну, на момент підписання заповіту, тобто через 19 годин після останньої ін`єкції, препарат був повністю виведений з організму [PERSON] , що дозволяє виключити його вплив на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Протягом лікування в стаціонарі в історії хвороби відсутні записи про консультацію [PERSON] лікарем-психіатром. Крім цього, в силу ч.1 ст.1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] належать: [PERSON] , яка є дочкою спадкодавиці, а також [PERSON] , яка доводиться матір`ю спадкодавиці. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09 квітня 2021 року та серії [NUMBER] від 17 березня 1993 року (т.1 а.с.16,79). В матеріалах спадкової справи №6/2021, заведеної після смерті [PERSON] (т.1 а.с.58-80), відсутні відомості про існування інших спадкоємців першої черги за законом. Зокрема, [PERSON] , як колишній чоловік, не відноситься до таких спадкоємців та не має права на спадкування після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, діючи в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , як її законний представник. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] , пред`являючи даний позов у власних інтересах, а не від імені та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , не є заінтересованою особою в розумінні ч.2 ст.1257 ЦК України, яка має право оспорювати дійсність заповіту. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного заповіту. Тому у задоволенні пред`явленого [PERSON] позову належить відмовити в повному обсязі. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 20 вересня 2021 року (т.1 а.с.6) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачем витрат на оплату судового збору відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed