Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] у с. Гаврилівка Бериславського району Херсонської області помер батько позивача [PERSON] ,\~актовий запис\~про смерть\~№ 104. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: будинок за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті померлий не склав заповіт, тому спадкування здійснюється за законом. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом. Інших осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку за заповітом або за законом після смерті [PERSON] немає. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею належного їй житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті батька на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя померлий не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно погосподарської книги №3 (за 1991-1995 роки), особовий рахунок № [NUMBER] , є власністю [PERSON] . Він був власником будинку станом на 1991\~рікта на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, бо власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Враховуючи зазначені обставини, позивач просила визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-1-Житловий будинок, загальною площею 32,6 кв.м., в тому числі житловою 19,2 кв.м., допоміжною площею 13,4 кв.; а- Веранда; Б-Літня кухня; під Б-Підвал; В-Вхід до підвалу; Г-Гараж; Д-Сарай; №1-Паркан; №2-Ворота; №3-Хвіртка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач у підготовче засідання з`явилася, просила задовольнитипозовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Фактичні обставини, які встановив суд. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 18.01.2023, виданого Нововоронцовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 22). За випискою із погосподарських книг № (за 1991-2025 роки) житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є власністю [PERSON] , [INFO] . Указані відомості підтверджуються довідкою, виданою Новоолександрівською сільською радою №163 від 23.09.2025 (а. с. 27). За Свідоцтвом про право на спадщину за законом вказано, що спадщина складається з: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 (нуль цілих дві тисячі п`ятсот десятитисячних) гектари у межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві приватної власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ № 888846, виданого Гаврилівською сільською радою Нововоронцовського р-ну Херсонської обл. 27.06.2008 року, зареєстрованої в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користуваня землею, договорів оренди землі за 1AA002032/010872600041, кадастровий номер 6524181000:01:035:0002 (а. с. 25). Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова В. І. від 02.07.2025 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] відмовлено,\~оскільки не\~надано правовстановлюючих\~документів щодо\~належності житлового\~будинку спадкодавцю\~(а.\~с.\~24). До позову додано технічний паспорт під літерами: А-1-Житловий будинок, загальною площею\~32,6\~кв.м.,\~в тому\~числі житловою\~19,2\~кв.м.,\~допоміжною площею\~13,4\~кв.м;\~а-\~Веранда;\~Б-Літня\~кухня;\~під Б-Підвал;\~В-Вхід\~до підвалу;\~Г-Гараж;\~Д-Сарай;\~№1-Паркан;\~№2-Ворота;\~№3-Хвіртка (а. с. 6-18). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Висновок суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є власністю [PERSON] , [INFO] . Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлим не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Однак відсутність\~такої реєстрації\~позбавляє позивача\~ [PERSON] права успадкувати такий будинок. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померлий не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить в спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved