Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

В серпні 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення, в якому просить надати йому дозвіл на усиновлення сина його дружини від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про його народження. В обгрунтування заяви посилалися на те, що він з 2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] Взагалі він проживає з [PERSON] та її сином [PERSON] з 2-х річного його віку та виховує як рідного сина. Бажає всиновити [PERSON] , щоб у них була повноцінна родина і готовий нести за нього відповідальність. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що усвідомлює наслідки усиновлення, бажає усиновити дитину, оскільки вважає його своїм сином і не робить ніякої різниці між ріднлю донькою яною та [PERSON] . Він знає про його інвалідність та бажає опікуватися ним як рідний батько. Батько рідний дитини надав свою згоду на усиновлення. Крім того, для здійснення різних лікувальних процедур та реабілітаційного лікування дитини, його ивїзду за кордон треба згода батька дитини, а фого рідний батько не завжди є в зоні доступу, тому іноді дуже складно отримати від нього згоду та взагалі його знайти. У судовому засіданні зацікавлена особа [PERSON] ( мати дитини) підтримала заяву та просила її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що заявник вже проживає разом з дитиноюдосить давно , [PERSON] вважає його батьком, оскільки він піклується про нього та ставиться дуже добре. Вона впевнена, що [PERSON] буде хорошим батьком для її сина і буде підтримувати його все життя. Вони планують зайнятися реаілітацією та лікуванням сина, оскільки його хвороба дуже важка і не лікується в Україні, прте деякі закордонні клініки дають їм надію на те, що хлопець буде пересуватися самостійно. В них дуже теплі стосунки і вона бачить, що чолвік любить [PERSON] як рідного сина. У судове засідання представник Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримала заяву і просила її задовольнити, оскільки дане усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини. Також в суді була заслухаан думка дитини [PERSON] , який в силу свого віку та розвитку, є дуже розвиненою та розумною дитиною, чітко висловлює свою думку та ставлення до родини. Зазначив, що проживає давно з [PERSON] , він його батько, проте не рідний, він і надалі хоче проживати з ним, а не з рідним батьком, якого бачить рідко. В них дружна родина, він навчаєтьяс в школі, має плани на майбутнє, [PERSON] йому допомагає в усьому. Усвідомлює зміну по-батькові та не заперечує проти цього. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. З 23 березня 2022 року заявник перебуває у у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (матір`ю дитини ) , проживають однією сім`єю більше трьох років. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] , [INFO] , яка надала нотаріально посвідчену згоду від 11.09.2024 року на усиновлення свого сина її чоловіком [PERSON] ; та батько [PERSON] , [INFO] , який надав нотаріально посвідчену згоду від 11.09.2024 року на усиновлення свого сина [PERSON] , не заперечує проти присвоєння сину по-батькові " [INFO] ". Заявник не був усиновлювачем іншої дитини , не позбавлявся батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягався, за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Матеріалами справи підтверджується, що родина має належні житлові умови для проживання, достатній дохід. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 24.07..2025 року - вважається за доцільне та та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, усиновлення громадянином [PERSON] неповнололітнього [PERSON] , [INFO] , яким він опікується, перебуває у зареєстрованому шлюбі з його матір`ю. Між вітчимом та та сином склалися теплі родинні стосунки , дитина вважає його своїм батьком , оскільки дитина виховується вітчимом з дворічного віку . В родині створені належні умови проживання для дітей. Дитина є інвалідом першої групи, має діагноз : вроджена м`язова дистрофія, пов`язана з дефіцитом колагену. Заявник з правовими наслідками усиновлення дитини, станом її здоров`я, правами та обов`язками усиновителя ознайомлений. [PERSON] працює офіційно, має достатній дохід. Відповідно до ст. ст.3,4,5,7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETSN58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно дост.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Згідно положенням ч. 1-2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст.232 ч. 1,3,4,5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до Закону України №69-16 дія Європейської Конвенції про здійснення прав дітей поширюється на розгляд судами справ, що стосуються усиновлення дитини. Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно достатей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом Дослідивши у відповідності до положень ст. 224 СК України обставини по справі в цілому, враховуючи мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, ставлення самого [PERSON] до вітчима, суд дійшов висновку, що заявник за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, сімейним станом та умовами проживання, ставленням до виховання сина здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя сина своєї дружини від іншого шлюбу. При цьому, обставин, зазначених у ст. 212 СК України, при яких особи, не можуть бути усиновлювачами, судом не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання про те, що вимога заяви про усиновлення підставна та обґрунтована, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Оскільки судом встановлено усі необхідні для цього підстави, а відтак, суд приходить висновку про задоволення заяви. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі викладеного і

Outcome: approved