Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. В позовній заяві представник позивача просив суд: стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 608,07 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 489,19 грн., три відсотки річних у розмірі 365, 08 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4 785,77 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 827,95 грн., три відсотки річних у розмірі 202,93 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення в розмірі 31 609,51 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 5 468,45 грн., три відсотки річних - 1 340,59 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 14 821,94 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2 564,20 грн., три відсотки річних - 628,67 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 477,24 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 226,03 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Позивач вказує, що будинок за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи тепло та водопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним обліковується зазначена вище сума заборгованості. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує, тому позивач звернувся до суду на захист порушеного права. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 року матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. 13.08.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказує, що в даній квартирі лише зареєстрована, а не проживає, особистий рахунок оплати комунальних послуг відкритий на [PERSON] , яка є власником даної квартири, а тому просила відмовити у задоволенні позову. 15.08.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення відповідача. 05.09.2025 року до суду від [PERSON] надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог, оскільки остання є власником особивих рахунків та власником квартири. 12.09.2025 року до суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи. Ухвалою суду від 16.09.2025 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . 25.09.2025 року засобами поштового зв`язку від третьої особи надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що відповідач лише зареєстрована у вказаній квартирі, фактично там не проживає, вважає залучення її в якості відповідача безпідставним, окрім цього зазначила, що вказана квартира постійно заливається з покрівлі через аварійний стан, прорив труб опалення та гарячого водопостачання. Третя особа зверталася із скаргами та зверненням до комунальних служб Шевченківського району, теплопостачання не відповідає нормам, просить врахувати, що [PERSON] є неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які встановлені судом. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: - договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір); - щодо договору про надання послуг з .ТЕ/ПГВ, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Квартира [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи тепло та водопостачання, про що свідчать надані позивачем докази. Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлялась (не відключалася). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між позивачем та відповідачем підтверджується діями сторін, а саме: позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 8 608, 07 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 785,77 грн. за вказаною вище адресою. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). В загальному, станом на 30.06.2025 за відповідачем обліковується наступна заборгованість: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 608,07 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 489,19 грн., три відсотки річних у розмірі 365, 08 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4 785,77 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 827,95 грн., три відсотки річних у розмірі 202,93 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення в розмірі 31 609,51 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 5 468,45 грн., три відсотки річних - 1 340,59 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 14 821,94 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2 564,20 грн., три відсотки річних - 628,67 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 477,24 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 226,03 грн., що разом складає 120 116, 46 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Правовідносини у сфері наданих послуг з ЦО/ЦПГВ регулювалися Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила 630). Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УІП, Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019№ 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830). Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Станом на дату подання позовної заяви письмовий договір між позивачем та відповідачами не укладений. Однак, відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2024 року у справі №463/6799/18. Розрахунки з відповідачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими Постачальнику Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими відповідними Розпорядженнями КМДА, за кожну відпущену Гігакалорію. Отже, за період постачання позивачем теплової енергії у гарячій воді при оформленні щомісячно рахунку-фактури останнім застосовувався діючий тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до Договору. Позивачем належним чином здійснювалось постачання теплової енергії та гарячої води до квартири за адресою: [ADDRESS] що підтверджується корінцями нарядів, які наявні в матеріалах справи. Доказів зворотнього стороною відповідача не надано. Посилання третьої особи на те, що послуги з теплопостачання та утримання житла надається неналежним чином не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки надані акти залиття квартири, скарги до комунальних служб такими не є та взагалі датуються в період часу до початку виникнення заборгованості. Доказів того, що відповідач та третя особа зверталися до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з претензіями за період виникнення заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо твердження відповідача, що вона не проживає за вказаною адресою та є неналежним відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Згідно п. 48 Правил надання послуги постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, виконавець зобов`язаний здійснювати перерахування розміру нарахованої плати за послугу та/або ненарахування її для споживача протягом періоду тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб за умови отримання заяви та документального підтвердження відповідно до умов договору. Отже, споживач має право не сплачувати вартість комунальних послуг у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі. Однак, відповідачем не надано доказів звернення до КП «Київтеплоенерго» із заявами про непроживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , у спірний період, а тому підстав для визнання [PERSON] неналежним відповідачем та відмови у задоволенні позовну немає. Окрім того, суд зазначає, усі споживачі зобов`язані солідарно сплачувати за житлово-комунальні послуги на підставі частини 3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка встановлює, що всі дієздатні особи, які проживають або зареєстровані у житлі, несуть солідарну відповідальність за оплату послуг. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи вищезазначене, позивач скористався своїм правом пред`явити вимогу саме до [PERSON] . Водночас, це не позбавляє її права в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення коштів на утримання майна, в порядку регресу на частину понесених витрат з солідарного боржника. Таке право забезпечується ч. 1 ст. 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника). Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові по справі № 703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року, де зазначив, що «співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування». Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості суду надано не було. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved