Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н в сумі 32809,08 грн, а також судові витрати у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 17 вересня 2013 року. 09 вересня 2019 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 29 січня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 32809,08 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 17 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Також до позовної заяви долучено витяг з умов та правил надання банківських послуг, заяву про приєднання до умов та правил надання послуг та анкету-заяву від 09 вересня 2019 року. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 29 січня 2025 року становить 32809,08 грн, яка складається з: - заборгованість за простроченим тілом кредиту 26884,34 грн; - заборгованість за простроченими відсотками 5924,74 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Із матеріалів справи вбачається, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку [PERSON] 17 вересня 2013 року уклав кредитний договір з позивачем, що підтверджується його підписом. Відповідач також підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, де визначений розмір відсотків за користування кредитними коштами. Зміст зобов`язання в наведених документах викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг та наданого позивачем розрахунку дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач ознайомився з наданою в заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг інформацією, про що свідчить його підпис, погодився з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклав кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви. Тобто таким чином висловив своє волевиявлення щодо укладання кредитного договору за конкретних умов. Згідно з довідкою «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки», оформленої на відповідача (договір б/н) 17 вересня 2013 року позичальнику був встановлений кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 43000 грн та 10 серпня 2022 року зменшено до 0 грн. Крім того, матеріали справи містять банківську виписку по рахунку [PERSON] за договором №б/н за період з 17 вересня 2013 року по 03 лютого 2025 року. Із наданих позивачем доказів, зокрема виписки за карткою [PERSON] вбачається, що останній користувався кредитними коштами шляхом отримання готівки у банкоматі та відділенні банку, розраховувався ними за товари та послуги а також здійснював повернення кредитних коштів позивачу. Всі ці дії свідчать про те, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними з частковим поверненням. Таким чином, банк надав всі документи, в тому числі і виписку за договором, які підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів та користування ними. При цьому відповідачем не спростовано надані докази і вимоги про визнання цього договору недійсним, зміни або розірвання його ним не заявлялись. Кредитний договір відповідачем недійсним не визнавався, [PERSON] користувався кредитними коштами протягом тривалого часу, договір ним виконувався, тобто вносилися платежі, хоч і не своєчасно та не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, що в своїй сукупності вказує на наявність договірних відносин між сторонами та дійсність кредитного договору. Зазначені обставини нічим не спростовуються. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 32809,08 грн, з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 26884,34 грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 5924,74 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved