Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права на спадщину за законом, в якому зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2025 р. (справа №333/1530/25) визнано за [PERSON] право власності на 9/20 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представництва після [PERSON] , яка померла [INFO] . Право власності на зазначену частку нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2025 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3181515923060. Під час реєстрації права власності на 9/20 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] позивачу стало відомо, що земельна ділянка, на якій розташовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:03:017:0085) є приватизованою на підставі рішення Запорізької міської ради п`ятого скликання сорок першої сесії № 36 від 23.06.2010 р.; рішення Запорізької міської ради шостого скликання шостої сесії № 30 від 18.02.2011 р. Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 253862, співвласниками зазначеної земельної ділянки загальною площею 1007 кв.м. є [PERSON] 9/20 часток та [PERSON] 11/20 часток земельної ділянки. Таким чином, разом з часткою житлового будинку позивач успадкувала також частку земельної ділянки, на якій розташовано зазначений житловий будинок. Оскільки у позивача відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку, що унеможливлює вирішення питання щодо оформлення спадщини на земельну ділянку в позасудовому порядку, просить визнати за нею право власності на 9/20 часток земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:03:017:0085, загальною площею 1007 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представництва після [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 20.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Проти позову не заперечує, просить ухвалити судове рішення у відповідності до вимог законодавства. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475\\97-ВР від 17.07.1997 р., яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2025 р. (справа №333/1530/25) визнано за [PERSON] право власності на 9/20 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представництва після [PERSON] , яка померла [INFO] . Право власності на зазначену частку нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2025 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3181515923060. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці загальною площею 1007 кв.м. (кадастровий номер 2310100000:03:017:0085). На підставі рішення Запорізької міської ради п`ятого скликання сорок першої сесії № 36 від 23.06.2010 р.; рішення Запорізької міської ради шостого скликання шостої сесії № 30 від 18.02.2011 р. зазначену земельну ділянку передано у приватну власність. Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 253862, співвласниками зазначеної земельної ділянки загальною площею 1007 кв.м. є [PERSON] на 11\\20 часток земельної ділянки та [PERSON] на 9/20 часток земельної ділянки, спадкоємцем якої за правом представництва є позивач по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved