Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №407, ЄДРПОУ 38548598) (далі позивач) звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) із позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд: Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (юридична адреса; 01133, місто Київ, бульвар Лесі України, будинок №26, офіс №407, код ЄДРПОУ 38548598) загальну заборгованості за Кредитним договором № 1318-1696 від 18 грудня 2023 року у сумі 39 827 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 737 (вісім тисяч сімсот тридцять сім) гривень 00 копійок; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31 089 (тридцять одна тисяча вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем за допомогою веб-сайту (navse.in.ua) укладено електронний Договір на відкриття кредитної лінії № 1318-1696 (далі кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер телефону відповідача. За цим договором позивач передав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб. Оскільки позивач не є банківською установою, а має ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги надання коштів та банківських металів у кредит (а отже не має права відкривати рахунки, а тільки здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунків) позивач для виконання прийнятих на себе зобов`язань через свого партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким у нього укладений договір № 4010 від 02 грудня 2019 року надіслав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок. В свою чергу, відповідач не виконав умови укладеного кредитного договору та не повернув кошти, які отримав у кредит, не сплатив відповідні проценти за користування ними. Таким чином, на переконання позивача, у відповідача перед ним у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість, яку просить позивач стягнути у судовому порядку. Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми статей 626, 628, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо обов`язковості умов укладених договорів; статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо належної форми кредитного договору електронної форми; статей 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625 ЦК України щодо обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором. 01 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона заперечила проти заявлених вимог, зазначивши, що є дружиною військовослужбовця, який 23 липня 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 та наразі перебуває у лавах Збройних Сил України. З урахуванням наведеного, а також вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідач вважає, що нарахування їй процентів за період кредитування є незаконним, визнає тільки суму кредиту 8 737,00 грн. Заяви, клопотання учасників справи В позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просить проводить розгляд справи без участі позивача та його представника. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 13 жовтня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у цивільній справі та вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 13 листопада 2025 року. Розгляд справи відкладався на 17 грудня 2025 року. У судові засідання, призначені судом на 13 листопада та 17 грудня 2025 року позивач та його представник, а також відповідач та/або його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку із цим суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: 64.92 інші види кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.44). Позивач є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, серії ІК 116, реєстраційний номер 16102873, видане 01 серпня 2013 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.45). 18 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1318-1696 продукту «НА ВСЕ» (далі - кредитний договір), відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 якого позивач відкриває для відповідача невідновлювальну кредитну лінію (далі кредитна лінія) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а відповідач зобов`язаний повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані відсотки за його користування (а.с.12-19). Відповідно до пункту 2.3 кредитного договору позивач встановив дату повернення кредиту базового періоду 140 днів та сплати процентів за його користування 05 травня 2024 року. Кредитний договір укладено у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 3.1 кредитного договору). Відповідно до розділу 3 кредитного договору порядок його укладення такий: 1. Відповідач надає позивачу інформацію про бажання отримати кредит шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті позивача (creditkasa.com.ua) (пункт 3.2 кредитного договору). 2. Здійснюється реєстрація відповідача та формування її особистого кабінету, доступ до якого здійснюється позичальником за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що надсилається позивачем відповідачеві в СМС - повідомленні або дзвінком на номер телефону, вказаний відповідачкою під час реєстрації (пункт 3.3 кредитного договору). 3. Позивач перевіряє дані, зазначені відповідачем, а відповідач має надати номер банківської карти, на яку слід перерахувати кредитні кошти (пункт 3.4 кредитного договору). 4. Ідентифікація та верифікація відповідача (пункт 3.5 кредитного договору). 5. Рішення позивача про можливість укладення кредитного договору (пункт 3.6 кредитного договору). 6. Після позитивного рішення щодо укладення кредитного договору позивач надсилає відповідне повідомлення (оферту) в особистий кабінет відповідача з посиланням для ознайомлення із проєктом кредитного договору (пункт 3.7 кредитного договору). 7. У разі згоди із усіма пунктами кредитного договору (який включає також інформацію про суму кредиту та проценти, які будуть нараховані за його користування, а також умови настання відповідальності за невиконання неналежне виконання зобов`язань щодо повернення наданого кредиту) відповідач надсилає електронне повідомлення, підписане шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (пункт 3.8 кредитного договору). 8. Після накладення на кредитний договір позивачем кваліфікованої електронної печатки з кваліфікованою електронною позначкою часу всі документи, що стосуються укладеного кредитного договору, надсилаються до особистого кабінету відповідача (пункт 3.9 кредитного договору). Відповідно до пункту 3.10 кредитного договору позивач та відповідач визнають усі документи (у тому числі кредитний договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) та документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Підписуючи кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач підтверджує свою повну обізнаність та згоду із його усіма (в тому числі істотними) умовами, а також умовами Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом позивача від 23 листопада 2022 року № 69-ІІ (далі Правила кредитування). Розмір кредитного ліміту 9 300,00 грн. Дата видачі кредиту 18 грудня 2023 року (пункти 4.1 кредитного договору). Строк кредитуванні 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 12 жовтня 2024 року (пункт 4.9 кредитного договору). Стандартна процентна ставка за кредитним договором складає 1,50% в день (пункт 4.6 кредитного договору). У разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 (два) проценти від неповерненої суми кредиту за кожний день прострочення сплати (пункт 8.2 кредитного договору). У разі нездійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені кредитним договором строки, відповідач повинний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. При цьому сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань відповідачем на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати половини кредиту, одержаного за цим кредитним договором (пункт 8.3 кредитного договору). Згідно з таблицею розрахунку загально вартості кредиту (далі Графік платежів) (пункт 2.3 та пункт 4.11 кредитного договору) загальна вартість кредиту складає 40 558,64 грн, з яких: 29 863,64 грн проценти за користування кредитом, 9 300,00 грн тіло кредиту (а.с.31-32). Аналогічна інформація міститься у Паспорті споживчого кредиту (а.с.27-29). Паспорт споживчого кредиту, Правила кредитування, Графік платежів, які відповідно до пункту 11.12 є невід`ємною частиною кредитного договору, також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 17 вересня 2025 року повідомило позивача про успішне зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача у сумі 9 300,00 грн (транзакція 2405403550 від 18 грудня 2023 року) (а.с.33). Ця ж інформація відображена у довідці позивача (а.с.36). Згідно з довідкою позивача про розрахунок заборгованості за кредитним договором, станом на 02 вересня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить: усього 42 184,34 грн, основний борг 8 737,80 грн, залишок відсотків 33 446,54 грн (а.с.37-40). Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеним ним кредитним договором. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про електронну комерцію» станом на дату виникнення спірних правовідносин. Не погоджуючись із відповідачем, який не сплачував заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся із цим позовом до суду. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Норми права, які застосував суд Згідно зі статею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Оцінка суду Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів. Щоб дотриматися принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Передусім суд зазначає, що відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, звертає увагу суду на те, що відповідач не виконав умови укладеного ним в електронному вигляді кредитного договору, а тому заборгованість слід стягнути у судовому порядку. Відповідач визнає тільки тіло кредиту, а щодо процентів за його користуванням зазначає, що як дружина військовослужбовця вона звільнена від сплати відсотків за кредитним договором. Суд, оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків. Як було зазначено вище, стаття 205 ЦК України надає право укладати договір, серед іншого у письмовій (електронній) формі. Крім того, Закон України «Про електронну комерцію» визначає, що договір, підписаний у порядку, визначеному цим Законом, якому передував обмін електронними повідомленнями, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач уклав із позивачем кредитний договір із додатками до цього Паспортом споживчого кредитування, Правилами кредитування та графіком платежів шляхом підписання своїм електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, як того вимагає кредитний договір і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Юридична особа, яка укладала кредитний договір з відповідачем, є фінансовою установою та має відповідне свідоцтво. Таким чином, аналізуючи норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію», а також матеріали справи, зокрема умови кредитного договору та додатків до нього, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. В силу вимог статей 629 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір відповідно до його умов та вимог закону. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 ЦК України. Крім того, як вбачається зі змісту довідки позивача про заборгованість за кредитним договором станом на 02 вересня 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 184,34 грн. Із вказаної суми позивач просить суд стягнути 33 446,54 грн, що є меншою сумою, ніж реальна сума заборгованості. Таким чином, враховуючи, що позивач мав право підписувати кредитний договір та надавати кошти у борг відповідачу; позивач виконав свою частину зобов`язання згідно з умовами кредитного договору (перерахував кошти на картковий рахунок відповідача, користуючись послугами АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), а відповідач не виконав свої зобов`язання не повернув суму кредит та не сплатив відсотки за його користуванням, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем слід стягнути, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Суд не бере до уваги доводи відповідача, що вона є дружиною військовослужбовця, а також документи, подані відповідачем щодо перебування [PERSON] у лавах Збройних Сил України, а саме: його військовий квиток, витяги з наказів командирів військових частин, де він перебував/перебуває на військовій службі,- на підтвердження того факту, що відповідач є дружиною військовослужбовця та має право як член його сім`ї на звільнення від сплати відсотків за користування кредитними коштами, з огляду на таке. Подаючи указані вище документи, відповідач не підтвердила факт перебування із військовослужбовцем [PERSON] у шлюбі. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що на неї поширюється вимога частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо звільнення від сплати відсотків за кредитним договором. За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач не заперечуючи проти позову, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та доводам відповідача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2422,40, що підтверджується Платіжною інструкцією №1406 від 24 вересня 2025 року (а.с.1). У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved