Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

20.11.2025 року ТОВ «Фіпром маркет» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] (відповідач) заборгованість за договором кредиту №71666468 від 06.07.2025 року (укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем), в сумі 15329 грн 80 коп, вказуючи на те, що останній, в порушення умов договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором факторингу. Ухвалою судді від 21.11.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 22.12.2025 року, витребувано докази за клопотанням позивача. Представник позивача - ТОВ «Фінпром маркет» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надійшло, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 06.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71666468 (надалі Договір кредиту), відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 5000 грн 00 коп, строком на 7 днів (з 06.07.2025 по 12.07.2025 року) (п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.4 Договору) з визначенням фіксованої процентної ставки у розмірі 0.228 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісії за надання кредиту у розмірі 5,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 250 грн 00 коп; пені у розмірі 4 % на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожень день понадстрокованого користування (п.п.2.2.3, 2.2.4 Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором 76407 (а.с.13 зворот, 14-22). Листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №16/10/25-15766 від 16.10.2025 року, платіжною інструкцією f19e5485-2925-4f08-9d04-584785239d43 від 06.07.2025 року та довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська платіжна система» № КД-000003654 від 21.10.2025 року підтверджується факт перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за посередництвом ТОВ «Європейської платіжної системи», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунків, відповідачу коштів 06.07.2025 року в сумі 5000 грн 00 коп на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 10, 23, 23 зворот-24, 25). За повідомленням АТ «Універсал Банк» від 08.12.2025 року на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 06.07.2025 року було здійснено переказ коштів в сумі 5000 грн 00 коп (а.с.55-57). 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фіпром» укладено договір факторингу № 16/10/25, за яким ТОВ «Фінпром» набуло право грошової вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с.25 зворот-29, 31 зворот-32). Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25 до Договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 15329 грн 80 коп, із яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту, 79 грн 80 коп - заборгованість за відсотками, 250 грн 00 коп заборгованість за комісією, 10000 грн 00 коп заборгованість за пенею (а.с.30-31). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором кредиту №71666468 від 06.07.2025 року розмір заборгованості [PERSON] станом на 16.10.2025 року становить 15329 грн 80 коп, із яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту, 79 грн 80 коп - заборгованість за відсотками, 250 грн 00 коп заборгованість за комісією, 10000 грн 00 коп заборгованість за пенею (а.с.12 зворот-13). Згідно з розрахунком заборгованості позивача за договором кредиту №71666468 від 06.07.2025 року розмір заборгованості [PERSON] станом на 04.11.2025 року за період з 15.10.2025 року по 04.11.2025 року становить 15329 грн 80 коп, із яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту, 79 грн 80 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 250 грн 00 коп заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 10000 грн 00 коп заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею (а.с.5). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та статутом підтверджується, що ТОВ «Фінпром маркеет» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є надання інших фінансових послуг (а.с.11). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст. 512 ЦК України. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту №71666468 від 06.07.2025 року, позовні вимоги підлягають задоволенню, за винятком суми неустойки в розмірі 10000 грн, заборгованість за якою виникла в 2025 році, тобто в період дії на території України воєнного стану, під час якого нарахування неустойки за кредитними договорами (договорами позики) не допускається. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №579943486.1 від 14.11.2025 року (а.с. 6), розмір витрат за надання правничої допомоги становить 4500 грн (а.с. 32 зворот-40). З відповідача на користь позивача, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2409 грн 00 коп судових витрат, із яких: 843 грн 00 коп судового збору; 1566 грн 00 коп на професійну правничу допомогу, виходячи з часткового задоволення позовних вимог (34,8%).

Outcome: partial