Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» 08.09.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 21.07.2021 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем укладено кредитний договір №543911448 на суму 16750,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Кредитор виконав свій обов`язок по договору, перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 1675,00 грн. 21.07.2021 року на банківську карту № [NUMBER] , яка вказана відповідачем під час укладення договору, що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжено Додатковими угодами №19, №26, №27, №31 та №32 згідно умов якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 543911448 від 21.07.2021 року. 30.10.2023 р. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу №30/1023-01 згідно умов якого останнє набуло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №543911448 від 21.07.2021 року. 08.07.2025 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 08/07/25-Е згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №543911448 від 21.07.2021 року. Відповідно до вищезгаданого договору, Клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру прав вимоги від 08.07.2025 року №б\\н, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача по укладеному договору становить 59574,75 грн. яка складається з: 16750,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 42824,75 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Представник позивача просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №543911448 від 21.07.2021 р. у розмірі 59574,75 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В позовній заяві представник позивача просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Ухвалою суду від 14.10.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17.11.2025 р. за клопотанням представника позивача витребувано в АБ «Райффайзен банк» додаткові докази по справі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21.07.2021 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем укладено договір кредитної лінії №543911448 на суму 16750,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV2E83R»(а.с.63-65). Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 16750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (п. 1.1 договору). Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 16750,00 грн. одразу після укладення договору орієнтовна дата повернення якого 20.08.2021 року (п.1.3). П.1.7 договору передбачено, що позичальнику надається дисконтний період кредитування який складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Відповідно до п. 1.8. сторони погодили, що встановлений в п.1.2 дисконтний період може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Згідно п.1.9.1. договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховується проценти в розмірі 0,91 % від суми кредиту в день. Відповідно до п.1.12.1 сторони погодили, що зобов`язання щодо повернення кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, але не більше ніж на 90 календарних днів після закінчення дисконтного періоду. П.1.12.2 договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду в розмірі 2,3% від суми кредиту. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» , а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про Захист персональних даних». Вказаний договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію», що підтверджується копією кредитного договору підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV2E83R»(а.с.63-65). Після вчинених дій Відповідача, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 21.07.2021 року(а.с.47), отриманою судом від АТ «Райффайзен банк» випискою з карткового рахунку відповідача за 21.07.2021 р. від 20.11.2025 р. Всупереч умов Договору Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості за кредитним договором станом на 21.09.2021р. заборгованість відповідача становить 37615,50 грн., з яких: 16750,00 грн. основний борг, 20865,50грн. проценти. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод до нього(а.с.31-37), ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором №543911448. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №162 від 21.09.2021 р. ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 543911448 в сумі 37615,50 грн., з яких: 16750,00 грн. основний борг, 20865,50грн. проценти, що підтверджується витягом з реєстру прав вимог(а.с.28-30). 30.10.2024 р. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу № 30/1022-01 згідно умов якого останнє набуло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №543911448. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2024 р. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №543911448 в сумі 59574,75 грн., з яких: 16750,00 грн. заборгованість за кредитом, 42824,75 грн. заборгованість за процентами(а.с.21-23). 08.07.2025 р. між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором №543911448 . Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №б\\н від 08.07.2025 р. ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №543911448 в сумі 59574,75 грн., з яких: 16750,00 грн. заборгованість за кредитом, 42824,75 грн. заборгованість за процентами(а.с.79-81). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань перед ТОВ «ФК «Ейс». На виконання ухвали суду від 17.11.2025 року, на адресу суду надійшла відповідь АТ «Райффайзен Банк» з наданням інформації щодо руху грошових коштів по рахунку відповідача за період з 21.07.2021 року по 22.07.2021 року із змісту якої вбачається про зарахування 21.07.2021 р. на картковий рахунок відповідача 16750,00 грн. За приписами ч.1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку щодо доведеності тверджень позивача про укладеність вищевказаного договору про надання кредиту між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Договір кредитної лінії №566351569 від 29.03.2023 року підписаний одноразовим ідентифікатором «MNV35Н8F». Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч.1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З наданих суду позивачем доказів видно, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 21.07.2021 року було укладено договір кредитної лінії №543911448. Згідно зазначеного договору, який відповідачем не спростовано, банк надавав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався та не здійснював погашення заборгованості. Із змісту розрахунку заборгованості по кредитному договору складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» видно, що відповідач сплатив тільки 5,00 грн. відсотків за користування кредитом 24.08.2021 р. Згідно розрахунків позивача розмір заборгованості відповідача по кредитному договору складає 59574,75 грн., з яких: 16750,00 грн. заборгованість за кредитом, 42824,75 грн. заборгованість за процентами, що підтверджується випискою з особового рахунку(а.с.71).. Розмір заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано, позивач є належним кредитором оскільки набув право вимоги у встановленому законодавством порядку після укладення договору факторингу з ТО «Онлайн фінанси», а тому вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 2422,20 грн. Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року, Додаткової угоди №25770583204 до Договору про надання правничої допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.04.2012 року, довіреністю від ТОВ «ФК «Ейс», розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката становить 7 000,00 грн. Відповідачем до суду клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не подано. На підставі викладеного,

Outcome: approved