Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 18.04.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 289014-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8286, на номер телефону [NUMBER] , який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 18.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір № 289014-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,96913372 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість за договором в розмірі 17 023,87 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 5 523,87 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1500 грн. Відповідач через веб-сайт кредитодавця шляхом введення логіну та паролю ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. 18.04.2021 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 289014-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора G-8286, направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного ним в заявці, електронного повідомлення смс-повідомлення. Відповідно до умов даного кредитного договору та правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Товариство просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту в розмірі 17 023,87 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду. Згідно з пп. 15.3 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Відповідно до п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі. Позовна заява з додатками ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення грошових коштів надійшла до суду в електронній формі. Після чого позовна заява та платіжна інструкція про сплату судового збору роздрукована в паперовій формі, а інші електронні копії додатків до позовної заяви зберігаються в централізованому файловому сховищі АСДС. У такому випадку, з урахуванням наявних технічних можливостей, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в змішаній формі. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.04.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №289014-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 8 тижнів. Процента ставка: в день 0,96913372, фіксована. Комісія за надання кредиту 1500,00 грн. Термін дії договору: до 13.06.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 15 520,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 511,50553230 процентів. В пункті 3 договору вказаний графік платежів по поверненню кредиту. Позивачем та відповідачем з метою укладення договору підписано пропозицію (оферту) укласти договір №289014-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №289014-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). ТОВ «Бізнес позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №289014-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), перерахувавши 18.04.2021 відповідачу на картковий рахунок грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, що встановлено з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, в якому вказано, що загальна заборгованість за договором складає 17 023,87 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 10 000,00 грн, заборгованості за відсотками 5 523,87 грн; заборгованості по комісії - 1500 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Судом встановлено, що кредитний договір №385563-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 29.08.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав, проте відповідач, у порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором не повернув позивачу грошові кошти. З матеріалів справи встановлено, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Бізнес позика» за договором №289014-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.04.2021 складає 17 023,87 грн, яка складається з: 10 000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 5 523,87 грн - суми прострочених платежів про процентах; 1500,00 грн - суми прострочених платежів по комісії. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем згідно зі ст. 81 ЦПК України заперечень на позовні вимоги не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також іншого розрахунку заборгованості. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19) та від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Враховуючи, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором і не оплачує ТОВ «Бізнес позика» грошові кошти, які передбачені умовами договору, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією підлягають задоволенню. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved