Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

23 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Володимирівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, з кадастровим номером: 4823685300:03:000:0083, розташована в межах території Скобелевської сільської ради, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, з кадастровим номером: 4823685300:03:000:0067, розташована в межах території Скобелевської сільської ради. Позивач [PERSON] вказує, що він є двоюрідним братом [PERSON] , який помер [INFO] , та єдиним спадкоємцем за законом останнього. 19 серпня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте приватним нотаріусом 21.08.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] . Посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права на спадщину після смерті [PERSON] , просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] , на рівні двоюрідних братів; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, яка розташована в межах Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: 4823685300:03:000:0083, яка належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миолаївської області Корж М.В. від 29.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №252; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: 4823685300:03:000:0067, яка належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК №042040, виданого 23.03.2001 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу, у розмірі 20000 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] до участі у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Володимирівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. 29 листопада 2024 року позивачем [PERSON] до закінчення підготовчого засідання подано письмову заяву про уточнення предмету позову, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] , на рівні двоюрідних братів; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, яка розташована в межах Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: 4823685300:03:000:0049, яка належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миолаївської області Корж М.В. від 29.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №252; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: 4823685300:03:000:0067, яка належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК №042040, виданого 23.03.2001 року та рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2016 року, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу, у розмірі 20000 грн. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зміну (уточнення) предмету позову та постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. 25 листопада 2024 року відповідачем Володимирівською сільською радою, у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України, подано до суду відзив на позов, в якому в якому просить задовольнити позовну заяву [PERSON] частково. Встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на рівні двоюрідних братів, та визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В частині позовних вимог, щодо стягнення з Володимирівської сільської ради понесених позивачем [PERSON] судових витрат, повязаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 20000 грн просить відмовити (а.с.128-129). 02 грудня 2024 року представником третьої особи [PERSON] [PERSON] подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по праві №478/1513/24, від якого залежить вирішення даної справи. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (справа №478/1513/24). Ухвалою суду від 22 липня 2025 року провадження у справі зупинено до вирішення судової справи №478/1513/24, яка знаходиться в провадженні Верховного суду. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено до судового засідання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні, яке відбувалося 24 листопада 2025 року заявлені вимоги підтримав, пояснив, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , являється йому двоюрідним братом, з яким він за життя підтримував тісний зв`язок, а саме постійно провідував останнього, підтримував матеріально, допомагав з продуктами харчування та піклувався про його здоров`я, оскільки останній мав проблеми із алкоголем. Зазначив, що коли помер [PERSON] він особисто за власні кошти провів поховання. Після смерті, [PERSON] він як єдиний спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] . Наголосив, що дочку покійного [PERSON] [PERSON] ніхто ніколи не бачив, остання з батьком за життя не спілкувалася, участі у його похованні не приймала, а знайшлася лише після спливу строку для прийняття спадщини, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, у якій їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском встановленого строку на прийняття спадщини. Посилаючись на зазначені вище обставини та на те, що він являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач Володимирівська сільська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала заяву в якій просить справу розглядати без участі свого представника, підтримала доводи та обґрунтування позиції висловлені у відзиві. Третя особа - приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових пояснень по справі не надали. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Скобелеве Казанківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 01 квітня 1974 року Скобелевською сільською радою Казанківського району Миколаївської області зроблено запис за №4, його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 1974 року (копія) (а.с.20, 93). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 49 років, про що 14 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис №342, місце смерті смт. Казанка Баштанський район Миколаївська область, місце державної реєстрації Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія) (а.с.14, 87). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складеться з: земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, кадастровий номер 4823685300:03:000:0049, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевська сільська рада Казанківського району Миколаївської області) Баштанського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Корж М.В. від 29 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №252 (копія) (а.с.22); земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, кадастровий номер 4823685300:03:000:0067, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевська сільська рада Казанківського району Миколаївської області) Баштанського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №042040 від 23 березня 2001 року, що підтверджується рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року у справі №478/2467/16-ц (копія) (а.с.33-35), та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 398764034 від 10 жовтня 2024 року (а.с.28-29). Спадкова справа до майна померлого [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. за №156/2023 (номер за Спадковим реєстром 71101961) за заявою про прийняття спадщини [PERSON] від 16 серпня 2023 року, яка в подальшому була передана за місцем відкриття спадщини та 13 травня 2024 року прийнята до провадження приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В., зареєстрована в спадковому реєстрі за №71101961, номер у нотаріуса №33/2024 (копія) (а.с.83-127). 19 серпня 2024 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.112). Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 21 серпня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлим (копія) (а.с.25, 121). [INFO] [PERSON] , яка є донькою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (копія) серії [NUMBER] (а.с.126), звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.122). Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 02 жовтня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (копія) (а.с.127). Рішенням Казанківського районного суду від 04 лютого 2025 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року залишено без змін, в задоволені позовної заяви адвоката Бусахіна О.С., поданої в інтересах [PERSON] до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовлено. Рішення набрало законної сили 23 квітня 2025 року (копії) (а.с.190-197). Постановою Верховного суду від 17 вересня 2025 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, залишено без змін. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Таким чином, судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч.1 ст.319 ЦПК України). Згідно вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] заявляє про своє право на спадкування після померлого [INFO] [PERSON] у п`яту чергу спадкування за законом та просить встановити юридичний факт родинних відносин, що підтверджує таке право. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, для спадкування у п`яту чергу за законом спадкоємець має довести наявність споріднення із спадкодавцем та ступінь такого споріднення, ураховуючи народження родичів, які віддаляють заявника від спадкодавця. У п`яту чергу право на спадкування мають наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №644/6925/19 (провадження №61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі №449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі №2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі №404/7153/20 (провадження №61-2913св23), від 28 лютого2024 року у справі №201/8818/21 (провадження №61-8705св23). Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] народився [INFO] в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 03 травня 1971 року Христофорівською селищною радою Криворізького району Дніпропетровської області зроблено запис за №6, його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 січня 1989 року (копія) (а.с.18, 97). [PERSON] народився [INFO] в с. Скобелеве Казанківського району Миколаївської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20 вересня 1945 року Скобелевською сільською радою Казанківського району Миколаївської області зроблено відповідний запис за №13, його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 листопада 1969 року (копія) (а.с.19, 95), та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00046338128 від 05 серпня 2024 року (а.с.96). Докази, що є у матеріалах справи, а саме копії свідоцтв про народження спадкодавця [PERSON] (а.с.20, 93), а також позивача [PERSON] (а.с.18, 97), його батька [PERSON] (а.с.19, 95-96) наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем не доводять, оскільки надані докази не підтверджують, що батько спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , який помер, [INFO] , та батько позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , є рідними братами та мають походження від одних батьків, відповідно наступне споріднення позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] встановити не можливо, а саме те, що вони являються двоюрідними братами. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Позивач [PERSON] не надав суду інших доказів, які можуть підтвердити існування між цими особами родинних відносин, якими можуть бути, наприклад, будинкові книги, виписки з погосподарських книг, виписки з метричних книг, приватне листування, документи про спадщину, власність, довідки старостату, автобіографії, особові картки з місць роботи, тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Враховуючи те, що інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на наявності родинних зв`язків позивача [PERSON] із особами, з якими пов`язано його право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , матеріали справи не містять, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Вимога про визнання права власності в порядку спадкування визначена як похідна від первісної вимоги про встановлення факту родинних відносин, а тому не може бути задоволена. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed