Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

у жовтні 2025 року до суду звернувся [PERSON] , представник позивача - [PERSON] , до [PERSON] , третьої особи орган опіки та піклування в особі служби у справі дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району, військова частина [NUMBER] , про встановлення факту перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на утримання вітчима. В обґрунтування позову зазначив, що 11.05.2007 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2. Від цього шлюбу у позивача та [PERSON] є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З березня 2016 року подружжя не проживали разом та не вели спільний побут, 27.10.2020 шлюб між заявником та [PERSON] розірваний згідно із рішенням Семенівського суду Полтавської області від 27.10.2020. Після припинення спільного проживання позивач постійно піклується про своїх доньок, надає [PERSON] грошові кошти на утримання дітей, бачиться з ними та бере участь у вихованні дітей. Претензій щодо участі позивача, як батька, у вихованні дітей [PERSON] не має. З 2018 року [PERSON] проживає однією родиною з [PERSON] разом з її двома неповнолітніми дітьми від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач повністю забезпечую потреби дітей, створює належні, гармонійні умови проживання аби дітям було достатньо простору для їх розвитку та комфорту, а також відноситься як до рідних сина та доньки, діти його сприймають як рідного батька. Діти перебувають на повному матеріальному утримані позивача. 13.11.2019 рішенням Семенівського районного суду Полтавської області шлюб між [PERSON] (біологічний батько двох неповнолітніх дітей) та відповідачкою розірвано. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] ніде не працював, проживав окремо, у вихованні дітей участі не брав, життям дітей не цікавився, не піклувався та матеріальної допомоги дітям не надавав. 08.09.2025 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Оскільки відповідачка не працює, наразі є домогосподаркою, і не має самостійного доходу, позивач фактично самостійно утримує та матеріально забезпечує відповідачку та двох її неповнолітніх дітей. Відповідачка соціальну допомогу на дітей у зв`язку із втратою годувальника, смертю біологічного батька дітей чи будь якої іншої допомоги не отримувала, що підтверджується копією довідки №202508080057523 від 11.08.2025, виданої Полтавським обласним центром зайнятості та копією довідки №1600/0219-13 від 25.07.2025. До 08.07.2025 [PERSON] працював за цивільно-правовим договором на ТОВ «БУРГОН» на посаді водія. 08.07.2025 позивач був прийнятим на посаду водія на ПрАТ «ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ», що підтверджується копією наказу про призначення №202-К. 16.07.2025. Позивач є здоровою особою працездатного віку, на даний час проходить військову службу та отримує дохід у розмірі, достатньому для забезпечення своїх особистих потреб, утримання трьох неповнолітніх дітей, в тому числі двох дітей від першого шлюбу відповідачки. Встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] має для нього юридичне значення, оскільки дає підстави для звільнення з військової служби згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час, місце судового засідання. До суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи просили проводити без його участі. Представник позивача адвокат Сидоренко А. С. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, обґрунтовуючи вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач у судовому засідання визнала позовні вимоги, вказала, що з моменту спільного проживання з [PERSON] , останній повністю забезпечував потреби дітей, був їм за рідного батька, створив усі належні умови для проживання, для здобуття їх освіти та в цілому гармонійного розвитку дітей. Родичів у біологічного батька [PERSON] , померлого у 2024 році, дідуся та бабусі не має, є лише матір відповідачки, яка не може надавати матеріальну допомогу. Представник третьої особи, органу опіки та піклування - Гавриленко Н. В. у судовому засіданні повідомила, що до них у серпні 2025 року звернулася [PERSON] з метою підготовки акта обстеження умов проживання. За результатами проведеного обстеження членами комісії було встановлено, що для дітей створені всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання . Здітками проведено бесіду і вони дійсно підтверджують факт допомоги та їх утримання співмешканцем матері. Дуже люблять його та вважають його рідним татом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що є сусідкою подружжя [PERSON] та [PERSON] , живе навпроти. Вважає сім`ю дуже хорошою, дружньою, позивач весь час турбувався про сім`ю, усім необхідним забезпечував, займався вихованням, утриманням, навчанням дітей, піклувався про них, як про рідних дітей. [PERSON] завжди фінансово утримував свою сім`ю, працював та отримував хорошу заробітну плату, за потреби допомагав сусідам. Як хворів [PERSON] , він забезпечував його ліками. Як приїжджав з рейсу позивач, діти завжди були поруч із вітчимом. Наразі [PERSON] перебуває на військовій службі, продовжує утримувати свою сім`ю, донька дуже хвилюється за батька. Свідок [PERSON] , яка працювала з відповідачем, вказала, що знає [PERSON] з 2019 року, це дружня сім`я, позивач піклувався та продовжує піклуватися про [PERSON] та її дітей, повністю їх забезпечує впродовж тривалого часу, є гарним батьком та чоловіком. Свідок повідомила, що час від часу навідує бабуся дітей, вона пенсійного віку. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11.05.2007 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2 (а. с. 10). Від цього шлюбу у позивача та [PERSON] є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 23.08.2007, видане Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а. с. 9), та [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 19.10.2010, видане Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а. с. зворот 9). 27.10.2020 шлюб між заявником та [PERSON] розірваний згідно із рішенням Семенівського районного суду Полтавського області від 27.10.2020 (а. с. 7). 13.11.2019 рішенням Семенівського районного суду Полтавської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 30). Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] [INFO] , Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 13.05.2020 (видане повторно) (а. с. 11) та [PERSON] , Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 30.10.2012 (зворот 10). Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а. с. 12). Відповідачка соціальну допомогу на дітей у зв`язку із втратою годувальника, смертю біологічного батька дітей [PERSON] чи будь якої іншої допомоги не отримувала, що підтверджується копією довідки №202508080057523 від 11.08.2025, видана Полтавським обласним центром зайнятості та копією довідки №1600/0219-13 від 25.07.2025 (а. с. 15). Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України [PERSON] у період 2019 -2022 роки не має страхового стажу (а. с. 19-22). У період із серпня 2024 року до лютого 2025 року [PERSON] дохід не отримувала та зареєстрована як безробітна у Кременчуцькій філії Полтавського обласного центру зайнятості з 01.12.2021 до 05.02.2025 (а. с. 23). Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.07.2025 [PERSON] та [PERSON] проживають в одному будинку з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 28). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 07.08.2025 діти [PERSON] називають [PERSON] рідним батьком, їх забезпечує належними умовами для повноцінного розвитку та виховання (а. с. 14). 08.09.2025 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , актовий запис № 11259 від 08.09.2025 (а. с. 32). До 08.07.2025 [PERSON] працював за цивільно-правовим договором на ТОВ «БУРГОН» на посаді водія, що підтверджується копією довідки від 25.08.2025, вих. №025/8-7/25 (а. с. 16). 08.07.2025 [PERSON] прийнятий на посаду водія на ПрАТ «Промислові регіони», що підтверджується копією наказу про призначення №202-К від 08.07.2025 (а. с. зворот 25). Від 16.07.2025 Наказом № 4-ВС [PERSON] увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу (а. с. 24). Згідно із довідкою, виданою військовою частиною № [NUMBER] від 17.07.2025 [PERSON] перебуває на військовій службі [NUMBER] з 16.07.2025 (а. с. 17). Згідно зі статтею 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК). Статтею 51 Конституції України гарантовано, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає саме на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Чинне законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Відповідно до статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. З іншої сторони, якщо вітчим самостійно (за власною ініціативою) надає матеріальну допомогу пасинку, падчерці, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах. Проте, з позиції норм СК України таку поведінку вітчима не можна назвати «утриманням», бо «утримання» є не правом, а обов`язком батьків по відношенню до неповнолітніх дітей. У такому випадку пасинок, падчерка у спірному випадку не мають права вимагати у вітчима забезпечення його утриманням, оскільки за законом такий обов`язок на нього не покладений. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що [PERSON] є вітчимом двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та проживає однією сім`єю з ними. Отже, у вітчима виникло право брати участь у вихованні падчерки, пасинка, які з ним проживають, однак обов`язок утримувати падчерку, пасинка виникає лише у разі відсутності у них матері та батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати належного утримання. До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у Постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23. Матеріали справи свідчать про те, що пасинок та падчерка заявника мають рідну мати, доказів неможливості виконання нею обов`язків по утриманню дітей суду не було надано. Суду не надано доказів відсутності у пасинка та падчерки заявника інших родичів, які в силу статей 265-267 СК зобов`язані їх утримувати, або неможливості їх утримання цими родичами з поважних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що обов`язок заявника утримувати неповнолітніх дітей дружини в силу статті 268 СК України не доведений. Законом не заборонено [PERSON] добровільно утримувати неповнолітніх дітей, для яких він є вітчимом, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан. Проте таке право заявника не породжує юридичного обов`язку по утриманню дітей, встановити факт якого просить [PERSON] . З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed