Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості 1) за Кредитним договором № 7442279 в розмірі 44 742,06 грн., з яких: - 13 082,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31 659,59 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами; 2) за Договором позики № 6716054 в розмірі 17 600,00 грн., з яких: - 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9 600,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; - 0,00грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; 3) за Договором позики № 79238247 в розмірі 21 742,79 грн., з яких: - 7 318,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 0,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; - 14 424,45 грн. - сума заборгованості за пенею. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 84 084,85 грн. та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.01.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7442279, який підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін «С4343». Позивач зазначив, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором № 7442279 від 04.01.2024 року виконало належним чином та надало відповідачу споживчий кредит у розмірі 15 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, реквізити якої були надані ним під час укладення кредитного договору, що відповідає вимогам пунктів 2.1 та 2.4 кредитного договору. Кредитні кошти вважаються наданими у день їх перерахування на зазначену платіжну картку відповідно до пункту 2.4 кредитного договору. Строк кредиту відповідно до пункту 1.4 кредитного договору становить 360 календарних днів з моменту надання кредиту, а періодичність платежів зі сплати процентів відповідно до умов пункту 1.4 кредитного договору становить кожні 20 календарних днів, при цьому строки повернення кредиту та сплати процентів визначені у Графіку платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Сторони погодили, що за користування кредитом проценти нараховуються відповідно до пункту 1.5 кредитного договору за фіксованою стандартною процентною ставкою у розмірі 2,20 відсотка на день, яка застосовується у межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.4 договору. Згідно з пунктом 1.5.2 договору за умови виконання відповідачем вимог Програми лояльності може застосовуватися знижена процентна ставка у розмірі 0,022 відсотка на день, а у разі невиконання таких умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, що відповідно до пункту 1.5.3 договору не є зміною його умов. Метою отримання кредиту згідно з пунктом 1.6 договору є задоволення споживчих особистих потреб В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів у строки та на умовах, визначених кредитним договором, зокрема пунктами 1.4 та 1.5, належним чином не виконав, у зв`язку з чим допустив порушення умов кредитного договору та утворення заборгованості. Зауважив, що 21.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржників, визначених у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 7442279. Відповідно до Реєстру боржників від 21.11.2024 до Договору факторингу № 21112024 від 2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 44 742.06 грн., з яких: - 13082.47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31659.59 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином, вважав, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора та наділене правом вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Пояснив, що з моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.11.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7442279 в розмірі 44742.06 грн., з яких: - 13082.47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31659.59 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0 грн. - сума заборгованості за за пенею, штрафами. Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язків, позивач просив стягнути вказані кошти з відповідача. Окрім того, вказав, що 04 січня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 6716054, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін g08789 Згідно з пунктом 2.1 Договору позики Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошти, а Позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти і інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 2.5 Договору позика надана у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану в Особистому кабінеті, при цьому позика вважається наданою у день такого перерахування. Зауважив, що договір позики укладено в електронній формі відповідно до пункту 9.1 Договору та Закону України «Про електронну комерцію» шляхом прийняття Позичальником його умов із використанням одноразового ідентифікатора. Підписанням договору Відповідач підтвердив отримання повної та зрозумілої інформації, передбаченої частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також підтвердив ознайомлення зі своїми правами та обов`язками відповідно до законів України «Про захист прав споживачів» та «Про захист персональних даних» (п.п. 8.3.3 п. 8 Договору). Відповідно до пунктів 2.22.3 Договору позика надана у національній валюті України гривні, на умовах платності, строковості та повернення, з метою задоволення особистих споживчих потреб. Сума позики становить 8 000,00 грн, строк користування з 04.01.2024 по 19.03.2024 (75 календарних днів). Згідно з пунктом 2.4 Договору за користування позикою застосовуються фіксовані процентні ставки, зокрема базова та основна у розмірі 2,5 відсотка на день, а також акційна ставка у розмірі 0,75 відсотка на день у разі виконання умов договору. Відповідно до пункту 2.7 Договору розмір процентних ставок є фіксованим та не підлягає односторонній зміні Позикодавцем. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Звернув увагу суду на те, що 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11-024, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договорами позики до Боржників, зазначених у Реєстрі боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає ці права (пункти 1.11.2 Договору факторингу). Перехід прав вимоги від Клієнта до Фактора відбувається з моменту підписання Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, що підтверджує факт переходу прав вимоги (п. 1.2 Договору факторингу). Відповідно до Реєстру боржників №8 від 17.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до Відповідача за Договором позики №6716054 у сумі 17 600,00 грн, з яких основний борг складає 8 000,00 грн, проценти за користування позикою 9 600,00 грн, проценти за прострочену позику 0,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за Договором позики та після відступлення права вимоги не виконав і не здійснив жодного платежу на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» або попереднього кредитора. З моменту набуття прав вимоги, а саме з 17.10.2024, позивач не нараховував штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №6716054 у сумі 17 600,00 грн. Вказані кошти позивач просив стягнути з відповідача. Окрім того, 06 .04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №79238247, який підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора - «42741» Відповідно до якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 7 500 грн на строк до 5 травня 2024 року, шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути суму позики у день закінчення строку або достроково та сплатити проценти за користування позикою відповідно до умов Договору (п.1 Договору позики). Відповідач підтвердив, що ознайомлений із повною інформацією щодо Позикодавця, його послуг та правил користування позикою, розміщених на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya, які є публічною офертою відповідно (п.п.5.1 та 5.3 Договору позики). Сторони погодили, що денна процентна ставка за договором становила 2,50% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% на день, пеня за прострочення 2,7% на день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 114 432,08%, орієнтовна загальна вартість позики 13 125 грн (п.1.12.3 Договору позики). Зауважив, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого Первісний кредитор передав Позивачу за плату права вимоги до боржників, включно з основною сумою позики, процентами та пенею, а Позивач набув відповідні права вимоги (п.1.11.2 Договору факторингу). Вказав, що перехід прав вимоги відбувся з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників (Додаток №2), який є невід`ємною частиною Договору. Договір чинний протягом 12 місяців з дати набрання чинності та автоматично пролонгується у разі відсутності письмового повідомлення про розірвання (п.9.1 Договору факторингу, Додаткова угода №7 від 13.06.2022). Відповідно до Реєстру боржників №30 від 19.08.2024, Позивач набув права вимоги до Відповідача в сумі 21 742,79 грн, з яких 7 318,34 грн основна сума боргу, 14 424,45 грн пеня, відсотки не нараховувалися. Попри повідомлення, Відповідач не здійснив жодного платежу на рахунки Позивача чи Первісного кредитора. Таким чином, вважав, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №79238247 у сумі 21 742,79 грн. Попри укладені договори, Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитів / позик та сплати процентів не виконав. Платежі на користь Позикодавців або будь-яких нових кредиторів не здійснювались. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за усіма відповідними договорами, що право вимоги за якими передані Позивачу. Ухвалою суду від 07.02.2025 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. 21.02.2025 року відповідач [PERSON] , особисто отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви про що свідчить зворотне повідомлення долучене до матеріалів справи, в якому листоношею проставлена відмітка про вручення та міститься підпис відповідача. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду судом було встановлено, що 04.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №7442279, підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача (п.10 договору, реквізити та підпис «С4343»). В той же день відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. Позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надавши споживчий кредит у сумі 15 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача (пп.2.1, 2.4 договору). Строк кредиту встановлено 360 календарних днів (п.1.4), періодичність сплати процентів кожні 20 календарних днів (п.1.4), ставка 2,20% на день з можливістю застосування зниженої ставки 0,022% за умов Програми лояльності (пп.1.5.21.5.3). Метою кредиту було задоволення споживчих потреб (п.1.6). Відповідач не виконав своїх обов`язків щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки та на умовах договору, що призвело до виникнення заборгованості. 21.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21112024, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржників, включно з [PERSON] за кредитним договором №7442279. Відповідно до Реєстру боржників від 21.11.2024, Позивач набув право вимоги в сумі 44 742,06 грн, з яких 13 082,47 грн основна сума боргу, 31 659,59 грн проценти, 0 грн пеня та штрафи. Відповідач після передачі права вимоги не здійснив жодного платежу, а з моменту отримання права вимоги (21.11.2024) Позивач не нараховував штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у зазначеній сумі. Окрім того, судом встановлено, що 04.01.2024 року між ТОВ «Маніфо» та [PERSON] укладено Договір позики №6716054, підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача (п.11 договору, реквізити та підпис g08789). Позикодавець передав Позичальнику грошові кошти у власність, а Позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти відповідно до умов договору (п.2.1, 2.5). Сума позики становила 8 000,00 грн, строк користування з 04.01.2024 по 19.03.2024 (75 календарних днів), процентна ставка 2,5% на день базова та 0,75% акційна у разі виконання умов договору (пп.2.4, 2.7). Договір укладено в електронній формі відповідно до п.9.1 договору та Закону України «Про електронну комерцію». Встановлено, що Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати процентів, у результаті чого утворилася заборгованість. Додатково до Договору позики №6716054 укладено Додаткові угоди №2,3,4, якими сторони погодили продовжити строк користування позикою. Відповідно до цієї угоди, новий строк користування позикою продовжено понад початковий термін, визначений основним договором. Встановлено, що 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфо» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11-024, за яким Первісний кредитор відступив права вимоги до боржників, включно з [PERSON] , а Позивач набув ці права (пп.1.11.2 договору факторингу). Перехід прав відбувся з моменту підписання Акту прийому-передачі Реєстру боржників (п.1.2 договору). Відповідно до Реєстру боржників №8 від 17.10.2024, Позивач набув право вимоги в сумі 17 600,00 грн, з яких 8 000,00 грн основна сума, 9 600,00 грн проценти, 0 грн проценти за прострочену позику. Встановлено, що Відповідач після передачі права вимоги не здійснив жодного платежу на рахунок Позивача або первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у зазначеній сумі. З`ясовано, що 06.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №79238247, підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора «42741». Позикодавець передав Позичальнику грошові кошти у сумі 7 500 грн на строк до 05.05.2024 року шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Відповідач зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти за користування позикою (п.1 договору). Денна процентна ставка встановлена у розмірі 2,50% на день, ставка за понадстрокове користування 2,70% на день, пеня за прострочення 2,7% на день, орієнтовна загальна вартість позики 13 125 грн (пп.1.12.3 договору). Відповідач підтвердив ознайомлення з інформацією про позикодавця та правила користування позикою, розміщені на офіційному веб-сайті (п.п.5.1, 5.3 договору). Встановлено, що Відповідач не виконав своїх зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, за яким первісний кредитор передав Позивачу права вимоги до боржників, включно з [PERSON] , а Позивач набув ці права (пп.1.11.2 договору факторингу). Перехід прав відбувся з моменту підписання Акту прийому-передачі Реєстру боржників (Додаток №2). Відповідно до Реєстру боржників №30 від 19.08.2024, Позивач набув право вимоги в сумі 21 742,79 грн, з яких 7 318,34 грн основна сума, 14 424,45 грн пеня, відсотки не нараховувалися. Встановлено, що Відповідач після передачі права вимоги не здійснив жодного платежу на рахунок Позивача або первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у зазначеній сумі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав. Оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договорам. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що відповідач прийняв пропозиції позикодавців на укладення кредитних договорів та погодився з умовами, які викладені у них. Доказів протилежного суду не надано. Відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору матеріали справи не містять. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору. Вказане у сукупності спростовує факт неотримання відповідачем кредитних коштів. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, вивчених судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по відсоткам. Щодо нарахування відповідачу заборгованості за пеною відповідно до Договору позики №79238247 від 06 .04.2024 року у розмірі 14 424,45 грн, суд вважає за необхідне вказати таке. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З 17 березня 2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що Договір позики №79238247 від 06.04.2024 року, був укладений у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, пені в розмірі 14 424,45 грн. За такого, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою задоволенню не підлягають. Враховуючи зазначене, позов про стягнення заборгованості з відповідача за Кредитним договором № 7442279, Договором позики № 6716054, Договором позики № 79238247 підлягає частковому задоволенню, в частині вимог стягнення заборгованості: 1) за Кредитним договором № 7442279 в розмірі 44 742,06 грн., з яких: - 13 082,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31 659,59 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами; 2) за Договором позики № 6716054 в розмірі 17 600,00 грн., з яких: - 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9 600,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; - 0,00грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; 3) за Договором позики № 79238247 в розмірі 7 318,34 грн., з яких: - 7 318,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. сього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 69 660,40 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 508,92 грн. (3028,00 грн * 69 660,40/84084,85) Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Outcome: partial