Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

03.12.2025 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою, відповідно до якої просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.07.2000 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовим записом №398. У позові [PERSON] вказала, що від спільного з відповідачем шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Заявлені вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відмінності поглядів на сімейне життя, втрати почуття взаємоповаги, любові. Вказала що тривалий час спільне господарство не ведуть та подружні стсунки не підтримують. Подальше збереженні сім`ї вважала неможливим Ухвалою суду від 04.12.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.07.2000 року сторони уклали шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис №398 (Повторне свідоцтво про шлюб [NUMBER] ) Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. На теперішній час подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та відновлення дошлюбного прізвища позивачем заявлено не було.

Outcome: approved