Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

30.05.2025 представник ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитними договорами: №P24.00213.005625997 від 23.08.2019, №C-213-004997-18-980 від 07.02.2018 та №C-213-007243-19-980 від 21.10.2019 у загальному розмірі 193721,29 грн, вирішити питання судових витрат.\~ В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.08.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Договір кредиту та страхування №P24.00213.005625997. Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 70 800,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% річних. 07.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-213-004997-18\~980. Відповідно до Розділу 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 3 000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. 21.10.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №C-213-007243-19-980. Відповідно до Розділу 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 7 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. На виконання умов вищевказаних договорів АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредитів виконав повністю. Всупереч умовам договорів відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення сум заборгованості по кредитам та процентам у строки, вказані у договорах, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»), було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників, зокрема, за вищезазначеними договорами. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою від 03.06.2025 було відкрито загальне провадження у справі. 24.10.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання з розгляду справи по суті 26.11.2025, 19.12.2025 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 23.08.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування № P24.00213.005625997. Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 70 800,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% річних. 07.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-213-004997-18\~980. Відповідно до Розділу 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 3 000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. 21.10.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №C-213-007243-19-980. Відповідно до Розділу 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 7 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Підписанням відповідних вищезазначених Кредитних договорів Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку). До позовної заяви позивач також долучає паспорт споживчого кредиту до кожного зі спірних договорів, де вказано інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти. На виконання умов вищевказаних договорів Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконано повністю, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов договорів, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитних договорів відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредитам та процентам у строки, вказані у договорах, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованостями до відповідача [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №P24.00213.005625997 від 23.08.2019, №C-213-004997-18-980 від 07.02.2018 та №C-213-007243-19-980 від 21.10.2019. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по Кредитному договору №P24.00213.005625997 від 23.08.2019 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на 25.07.2023 складає 165 307,23 грн з яких: заборгованість за основним боргом - 69 764,10 грн, заборгованість за відсотками - 4 242,58 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 91 300,55 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-213-004997-18-980 від 07.02.2018 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на 25.07.2023 складає 7 626,98 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 3 000,00грн, заборгованість за відсотками - 4 626,98 грн. З довідки-розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-213-007243-19-980 від 21.10.2019 року встановлено, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на 25.07.2023, складає 20 787,08 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6 997,18 грн, заборгованість за відсотками - 13 789,90 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як вбачається із долучених до позовної заяви по кожному зі спірних договорів виписок, сформованих АТ «Ідея Банк» 25.07.2023, за період з дати укладення кожного договору по 25.07.2023, АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредитів виконало, відповідач в свою чергу кошти отримав, ними користувався, однак належним чином свої зобов`язання за спірними договорами щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконує. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, розмір заборгованості не спростований, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № P24.00213.005625997 від 23.08.2019 в розмірі 74006,68 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 69764,10 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 4242,58 грн; за договором №C-213-004997-18-980 від 07.02.2018 в розмірі 7626,98 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 3000 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 4626,98 грн; за договором №C-213-007243-19-980 від 21.10.2019 в розмірі 20787,08 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 6997,18 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 13789,90 грн. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором № P24.00213.005625997 від 23.08.2019 за іншими процентними платежами у розмірі 91300,55 грн, що у довідці розрахунку розцінюється як нараховані і несплачені комісії, то така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до п. 1.5 договору № P24.00213.005625997 від 23.08.2019 під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Натомість Додаток №1, що є паспортом споживчого кредиту не містить відомостей щодо так званих інших послуг банку, лише встановлює щомісячну суму, яка підлягає сплаті за такі послуги. Позивач у позовній заяві не зазначив переліку послуг, за які нараховувалася плата, та не надав доказів фактичного надання та отримання відповідачем послуг. Відповідно до п. 4 ч.1ст.\~1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом\~це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ч. 2ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~«Про споживче\~кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1, 2ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Так, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджували б, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені ним, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 91300,55 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1280,72 грн судового збору згідно з таким розрахунком: 102420,74 (сума задоволених позовних вимог)*100/193721,29 (сума заявлених позовних вимог) = 52,87 % (частина задоволених позовних вимог); 2422,4*52,87%/100%= 1280,72 грн.

Outcome: partial