Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 09 липня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 220. Позивач вказує, що подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка наголосила, що надання судом строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 липня 2021 року, який зареєстровано Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 220. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначив, що застосування заходів примирення, відповідно до ст.111 СК України не вважає за доцільне, оскільки шлюбні відносин між сторонами повністю припинені, а позасудові спроби примирення не принесли жодних результатів. Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і позивач не має наміру їх відновлювати, вважає, що їх сім`я фактично розпалась, її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved