Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

25.02.2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року в розмірі 15315 грн 66 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн; сума заборгованості за відсотками 10315 грн 66 коп. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 25.04.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 24.12.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено договір позики № 75148163 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). У відповідності до якого відповідач отримав позику в розмірі 5000 грн. строком на 15 днів (до 07.09.2021 року) зі сплатою процентів: зниженою процентною ставкою 1,99% в день (у відповідності до умов Програми лояльності), базовою процентною ставкою 1,99 %, процентною ставкою у розмірі 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину), шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника [NUMBER] /а.с. 22 зворот-23/. Згідно з Додатком № 1 до зазначеного договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість позики складає 6492,50 грн. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики № 75148163). А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики № 75148163). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «I6MDVBslsq» /а.с. 35/ підписав електронний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, уклавши його у належній формі, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Досліджуючи обставини виконання стронами цього договору, суд зазначає наступне. Згідно з п.1 договору позики № 75148163 від 23.08.2021 року, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. В п.20 цього договору вказаний банківський картковий рахунок відповідача: [NUMBER] . На виконання умов цього договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу було надано позику у сумі 5000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000008087/ТНПП від 07.02.2025 року, відповідно до якої на платіжну картку відповідача [NUMBER] 23.08.2021 року перераховано суму 5000 грн /а.с. 36/, згідно з платіжною інструкцією №2668060a-5a2e-4eea-8e53-0a83b1d42a7d від 23.08.2021 року /а.с. 36, зворот/. Факт належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та надходження на неї грошових коштів у вказаній сумі підтверджується і відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 19.03.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250311/87845-БТ на запит суду /а.с. 74-75/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договору не виконував, у визначені цим договором строки позику та проценти не сплатив. Відповідач на виконання умов цього договору здійснив часткову оплату процентів на суму 131,84 грн. Слід зазначити, що 21.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги, зазначені у Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору) в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право вимоги) /а.с. 37 зворот-41/. Згідно з п.5.2 цього договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 21.12.2021 року підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 року /а.с. 44/, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року згідно з Реєстром прав вимог № 4 /а.с. 45 зворот-46/. Також, 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Клієнт) та товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») (Фактор) було укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступила ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги, зазначені у Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору) в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право вимоги) /а.с. 48-52/. Згідно з п.5.2 цього договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 31.03.2023 року підписали Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № № 310323-ФМ від 31.03.2023 року /а.с. 54, зворот/, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року згідно з Реєстром боржників /а.с. 56, зворот-57/. Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів факторингу недійсними. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. /а.с. 6-8/. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу отриманої у позику грошової суми за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року в розмірі 5000 грн, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000 грн за цим договором є обґрунтованою. Разом з тим, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості по процентам, слід звернути увагу позивача на невірність визначення суми процентів за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитами. Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором позики № 75148163 від 23.08.2021 року включає період з 08.09.2021 року по 06.12.2021 року, який виходить за межі строку кредитування та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, оскільки право позивача нараховувати передбачені вказаним договором проценти за позикою припинилось 07.09.2021 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 07 вересня 2021 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. Також суд звертає увагу позивача на постанову ВП ВС від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16. Зокрема, ВП ВС у п. 141 зазначеної постанови вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»). Звертаючись до умов договору позики, слід зазначити, що у п. 8 цього договору, яким врегульовано відповідальність сторін, сторони не передбачили стягнення процентів річних в розмірі більшому, ніж встановлено статтею 625 ЦК України. Суд не приймає до уваги посилання позивача і на те, що відсотки нараховано відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», в редакції, що діяла на час укладання договору позики, який передбачав, що у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, товариство на неповернуту суму позики має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Так, договір позики не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику, тобто після 07.09.2021 року. Пункт 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» протоколом № 12/08/2021 від 12.08.2021 року, дійсно передбачає можливість нарахування відсотків у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Проте вказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами ознайомився [PERSON] та погодився з ними, підписуючи договір позики № 75148163 від 23.08.2021 року. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, додані позивачем до позову Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням строку кредитування у 15 днів. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору позики № 75148163 від 23.08.2021 року, який підлягає стягненню з відповідача становить 1360,66 грн ((5000 х 1,99 х 15 : 100) - 131,84) за період з 23.08.2021 року по 07.09.2021 року. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] у вказаних вище розмірах витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у сумі 6360 грн 66 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1006 грн 02 коп. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копію витягу з акту №6-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 27.01.2025 року за договором № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 01-11/24 від 01.11.2024 р., копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 27.01.2025 року щодо оплати згідно акту №6-П приймання-передачі наданої правничої допомоги, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с. 58-60, 62, 62 зворот 63, 64, 64 зворот, 65/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1453 грн 55 коп.

Outcome: partial