Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право власності на: земельної ділянки кадастровий номер 481136300:11:076:0013 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки кадастровий номер 4810136300:11:076:0049 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 170,3 кв.м., житлова площа 83,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] (справа № 487/3330/23). Також до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог він просить визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу марки «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] в розмірі 340 000 грн 00 коп. (справа № 487/3333/23). Ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2023 року справи № 487/3330/23 та № 487/3333/23 направлено до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до вимог статті 26 ЦПК України. Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2023 року матеріали означених справ повернуто до Заводського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог частини 6 статті 31 ЦПК України. Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2023 року визначено підсудність розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя Миколаївський районний суд Миколаївської області (справа №487/3330/23 та №487/3333/23). Ухвалами Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2023 року позовні заяви у справах №487/3330/23 та №487/3333/23 прийнято до розгляду відкрито провадження у справі. Від [PERSON] 01 вересня 2023 року надійшла заява про уточнення позовних вимог, в який він просить визнати за ним право власності на: земельної ділянки кадастровий номер 481136300:11:076:0013 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки кадастровий номер 4810136300:11:076:0049 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 170,3 кв.м., житлова площа 83,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; Від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] в якій вона просить: прийняти позовну заяву та об`єднати в одне провадження з цивільним справою 3 487/3330/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя; визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок по [ADDRESS] ; визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 481136300:11:076:0013 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; визнати приватною власністю [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4810136300:11:076:0049 за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію частини вартості земельної ділянки 4810136300:11:076:0049 за адресою [ADDRESS] у розмірі 92 000 грн 00 коп.; визнати за нею право власності автомобіль Форд ЄДЖ 2025 року випуску д.н.з [NUMBER] ; стягнути з неї на користь [PERSON] компенсацію половини ринкової вартості автомобіля 285 000 грн 00 коп. У зв`язку із заявленими самовідводами суддями Миколаївського районного суду Миколаївської області розпорядженнями в.о. голови суду від 02 травня 2024 року справи №487/3330/23 та №487/3333/23 передано до Центрального районного суду м. Миколаєва. Справи №487/3330/23 та №487/3333/23 надійшли до суду у травні 2024 року та у період з 08 травня 2024 року до 06 травня 2024 року справа перебували у провадженні іншого скаладу суду. Протоколами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16 травня 2024 року для розгляду справ №487/3330/23 та №487/3333/23 визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року вжито заходів забезпечення позову у справі № 487/3330/23. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М., прийнято до розгляду зустрічний позову [PERSON] та вирішено заявлені у справі сторонами клопотання. Від [PERSON] надійшов відзив на позову [PERSON] , в якому він просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року задоволено клопотання та об`єднано справу № №487/3330/23 та №487/3333/23 в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно № 487/3333/23. Від [PERSON] до суду 16 грудня 2024 року надійшла позовна заява (збільшена), в якій він просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на частину на: земельну ділянку кадастровий номер 481136300:11:076:0013 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер 4810136300:11:076:0049 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 170,3 кв.м., житлова площа 83,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] (справа № 487/3330/23). в порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю подружжя залишити у власності за [PERSON] право власності на транспортний засіб «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] ; виділити [PERSON] компенсацію 1/2 частини транспортного засобу «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] у розмірі 340 000 грн 00 коп., яку стягнути з [PERSON] на його користь; стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію сплачених кредитних зобов`язань за договорами, укладеними із АТ «Кредобанк» № CL-336160 від 04 жовтня 2021 року у розмірі 140 809 грн 40 коп. стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2025 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. Висновок експерта № СЕ19/115-25/6916-АВ від 18 липня 2025 року надійшов до суду 06 серпня 2025 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи по суті призначалося на 29 жовтня 2025 року та на 16 грудня 2025 року. У судове засідання відповідач за первинним позовом не з`явилася, на виклик секретаря судових засідань приєднатися до відеоконференції та на телефонні дзвінки не відповідала. Враховуючи, що відповідач за первинним позовом [PERSON] має зареєстрований кабінет в підсистемі «Електронний суд», про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, вдруге не з`явилася у судове засідання, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. Між [PERSON] та [PERSON] 17 березня 2017 року укладено шлюбу, про що Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 138. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2023 року шлюб укладений між стронами розірвано (набрало законної сили 27 червня 2023 року). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником: житлового будинку за адресою [ADDRESS] (дата реєстрації права власності 10 жовтня 2020 року); земельної ділянки з кадастровим номером 4810136300:11:076:0049 за адресою [ADDRESS] площею 0,092га (дата реєстрації права власності 13 лютого 2018 року, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка); земельної ділянки з кадастровим номером 481136300:11:076:0013 за адресою [ADDRESS] площею 750 кв.м. (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка, право власності виникли у червні 2020 року). Також [PERSON] з 26 січня 2016 року є власником транспортного засобу «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] . Звертаючись до суду із цим позовом, [PERSON] просить здійснити поділ майна подружжя відповідно до позовних вимог, викладених у позовній заяві, яка надійшла до суду 16 грудня 2024 року. Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина друга статті 60 Сімейного кодексу України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Сімейного кодексу України). Дослідивши матеріали суд дійшов висновку, що житловий будинок за адресою за адресою [ADDRESS] , земельні ділянки з кадастровими номерами 4810136300:11:076:0049 та 481136300:11:076:0013, транспортний засіб «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки набуті під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Належних та допустимих доказів того, що означене майно є особистою власністю когось із подружжя матеріали справи не містять. Відповідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із частиною першою статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи питання щодо розміру часток кожного подружжя, суд виходить із того, що вони є рівними та становлять по за кожним із подружжям. Підстави для відступлення від засад рівності часток, що передбачено частинами другою та третьою статті 70 Сімейного кодексу України, у даному випадку на думку суду, відсутні. Жодних доказів на підтвердження необхідності відступу від засад рівності часток матеріали справи не містять. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину у праві власності на житловий будинок та земельні ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За такого за [PERSON] слід визнати право власності на частину у праві власності на: житловий будинку за адресою [ADDRESS] (дата реєстрації права власності 10 жовтня 2020 року); земельної ділянки з кадастровим номером 4810136300:11:076:0049 за адресою [ADDRESS] площею 0,092га (дата реєстрації права власності 13 лютого 2018 року, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка); земельної ділянки з кадастровим номером 481136300:11:076:0013 за адресою [ADDRESS] площею 750 кв.м. (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка). Право власності на частину у праві власності на означене майно залишити за [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про поділ транспортного засобу «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] , то суд дійшов висновку про необхідність їх часткового задоволення. У порядку поділу майна подружжя право власності на це майно слід визнати за [PERSON] та стягнути з неї на користь [PERSON] компенсацію вартості частини у праві власності на це авто. Вирішуючи питання щодо розміру компенсації, суд бере до уваги висновок екперта № СЕ-19/115-25/6816-АВ від 18 липня 2025 року, відповідно до якого середня ринкова вартість транспортного засобу «Ford Edge» 2015 року випуску, днз [NUMBER] становить 570 230,00 грн. Вартість частини у праві власності на це майно становить 285 115 грн 00 коп., і саме ця сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Підстав стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації у розмірі 340 000 грн 00 коп. суд не вбачає. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] 140 809 грн 40 коп. як компенсації сплачених ним кредитних зобов`язань у розмірі 140 809 грн 40 коп., то суд не вбачає підстав для їх задоволення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підтвердження своїх позовних вимог про стягнення компенсації сплачених кредитних зобов`язань за кредитним договором укладеним із АТ «Кредобанк», позивачем [PERSON] надано виписку з особового рахунку, яка не дає можливості суду достеменно встановити наявність кредитних зобов`язань та суму коштів, сплачених [PERSON] на погашення такої заборгованості. За такого, суд не вбачає підстав для задоволення цієї позовної вимоги. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого за подачу позову до суду у сумі 6926 грн 08 коп. (6441 грн 60 коп. за подачу позову та 484 грн 48 коп. за подачу заяви про забезпечення позову). Також слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року.

Outcome: partial