Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

06.01.2025р. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до суду надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Тягунова Олега Анатолійовича до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі АТ «Запоріжгаз») про захист прав споживача. (т. 1 а.с. 17). Позов мотивований тим, що між [PERSON] та АТ «Запоріжгаз» укладено договір № 46007 про надання послуг з газопостачання. 05.06.2019 працівники АТ «Запоріжгаз» встановили на об`єкті споживання [PERSON] порушення Кодексу газорозподільних систем через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Лічильник був направлений на відповідну експертизу, яка підтвердила наявність стороннього предмету, що впливав на роботу лічильника. Після виявлення порушення, комісія ухвалила рішення про донарахування об`єму спожитого газу на суму 599 851,52 грн. за період з 05.06.2018 року по 31.05.2019 року. АТ «Запоріжгаз» зверталось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення донарахування об`єму спожитого газу. Під час судового розгляду [PERSON] оспорювала рішення АТ «Запоріжгаз», стверджуючи, що несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника взагалі не було, крім того, такий факт не був доведений. Аргументувала це тим, що висновки експертизи не були об`єктивними, а проведене дослідження мало суттєві недоліки. Також заперечувала факт внесення змін у конструкцію лічильника з метою зниження його показів та ставила під сумнів законність дій працівників АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування суми за необлікований об`єм газу. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ «Запоріжгаз». Рішення набрало законної сили 18.11.2024 року. Тому позивачка та її представник зазначають, що відповідно до Кодексу ГРС АТ «Запоріжгаз» зобов`язане відшкодувати вартість недовідпущеного природного газу розміром 1 999 182,08 грн та компенсувати збитки у разі безпідставного припинення газопостачання. У разі безпідставного припинення газопостачання, оператор зобов`язаний відновити постачання та компенсувати збитки відповідно до планового об`єму споживання газу. Проте затримка з відновлення газопостачання будинку [PERSON] призвела до матеріальних та моральних збитків. Крім того, позивачка стверджує, що безпідставне припинення газопостачання на понад 5 років і 4 місяці завдало їй моральної шкоди на суму 200 000,00 грн. У зв`язку з тим, що газопостачання будинку [PERSON] було припинено безпідставно на такий великий термін, її сім`я, яка складається з двох працездатних і двох неповнолітніх дітей залишилися без газового опалення в будинку. Це призвело до того, що діти хворіли, було порушено нормальний обіг життя, яке виявилось у переживаннях та душевних стражданнях, позбавленні елементарних умов для проживання через відсутність газу у будинку. [PERSON] та її родина, були позбавлені звичних комфортних умов життя, залишившись в зимовий період 2019-2024 років без газопостачання, що зумовило додаткові зусилля для організації життя. Вони вимушені були опалювати будинок електричними нагрівачами. Але й це виявилось робити складно через постійні відключення світла в умовах воєнного стану в країні. [PERSON] та її родина пережила нервове потрясіння, приниження внаслідок неправомірного відключення від газопостачання та образ зі сторони представників АТ «Запоріжгаз». З приводу відновлення своїх законних прав та поновлення звичайного способу життя, неодноразово прийшлося звертатись до органів місцевої влади, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та службових осіб АТ «Запоріжгаз», що також стало для [PERSON] нервовим потрясінням та погіршило нервовий стан внаслідок неправомірних дій АТ «Запоріжгаз». Посилається на ч. 1 ст. 1167 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, а також на пункти з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995, що встановлює порядок відшкодування моральної шкоди. Також посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», що регулюють права споживачів на отримання якісних послуг. Вказує, що АТ «Запоріжгаз» порушили права побутового споживача на отримання достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а також нав`язали їй умови, що ставили її у нерівне становище. Таким чином, [PERSON] вимагає відшкодування матеріальної та моральної шкоди через безпідставне припинення газопостачання, порушення прав споживача та завданням значних фізичних та моральних страждань. Просила визнати дії відповідача щодо припинення газопостачання будинку незаконними, стягнути з відповідача вартість недовідпущеного природного газу розміром 1 999 182,08 грн та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2025 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження (т. 1 а.с. 4344). 17.01.2025р. від АТ «Запоріжгаз» надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 5256). В якій зазначено, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду №335/2683/20 від 08.10.2024 року, на яке посилається [PERSON] , АТ «Запоріжгаз» зверталось до суду про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, на підставі чого і було відключено її від газопостачання. Нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, було здійснено на підставі акту про порушення та у відповідності до п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільний систем. Відповідач стверджує, що станом на період звернення позивачки з позовною заявою про недоотриманий (недовідпущенний) газ вартість необлікованого природного газу споживачем не оскаржувалась, дії стосовно відключення від газопостачання не визнанні незаконними та неправомірними в судовому порядку, АТ «Запоріжгаз» діяв у відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем та заперечує проти відшкодування вартості недовідпущеного природного газу. Тому вважає, що на період відключення від газопостачання АТ «Запоріжгаз» діяв відповідно до норм Кодексу газорозподільних систем та не порушував вимоги чинних нормативно-правових актів та мав достатньо правових підстав здійснити нарахування за необлікований донарахований об`єм природного газу та відключити житловий будинок від послуг газопостачання. Просив в позовних вимогах позивачці відмовити в повному обсязі. 20.01.2025р.\~від представника\~позивачки [PERSON] \~адвоката Тягунова\~О.А.\~надійшла відповідь\~на відзив\~(т.\~1\~а.с.\~5875),\~в якому\~зазначено,\~що відповідно\~до рішення\~Орджонікідзевського районного\~суду №\~335/2863/20\~ від\~08\~жовтня 2024\~року за\~позовом АТ\~«Запоріжгаз» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~вартості донарахованого\~(не\~облікованого)\~об`єму природного\~газу в\~розмірі 599851,52\~грн було\~встановлено:\~«Враховуючи,\~що у\~даному випадку\~АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Запоріжгаз» не\~доведено суду\~той факт,\~що було\~безпосереднє несанкціоноване\~втручання у\~роботу ЗВТ\~зі сторони\~споживача і\~воно призвело\~до того,\~що споживання\~природного газу\~вузлом обліку\~позивача не\~обліковувалася або\~обліковувалася частково\~або до\~інших дій,\~що призвели\~до викривлення\~даних обліку\~природного газу\~і до\~такого висновку\~не дійшла\~комісія,\~тому необхідно\~визнати дії\~АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Запоріжгаз» щодо\~нарахування боргу\~ [PERSON] \~у розмірі\~599851,52\~грн незаконними. З огляду на наведене, не підлягають задоволенню вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.» Вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 року судом вже визнано дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування боргу [PERSON] у розмірі 599851,52 грн. незаконними. Адвокат Тягунов О.А. зазначає, що всі вищевикладені обставини були встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду № 335/2863/20 від 08 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили, і на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 11.02.2025р. до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, якою доповнена матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а саме, крім зазначених у первісному позові, доповнено вимогою про визнання дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку позивачки незаконними (т. 1 а.с. 7686). 06.03.2025р. до суду надійшло клопотання представника відповідача про витребування матеріалів судових справ (т. 1 а.с. 99). Ухвалою суду від 06.03.2025р. прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача із доповненням предмету позову про визнання дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку позивачки незаконними, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи (т. 1 а.с. 114). 27.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву (т. 1 а.с. 134143). У відзиві представник відповідача посилається на зазначення не правильної опалювальної площі домоволодіння позивача, щодо невідповідності умов Типового договору розподілу природного газу, до якого приєдналась споживач [PERSON] та підписаної заяви приєднання від 11.01.2018 року до Типового договору розподілу природного газу. Крім цього представник відповідача посилається на той факт, що відповідач Заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписав позивач 11.01.2018 року не отримував, та вищезазначена заява не відповідає дійсності та просив її не брати до уваги. До того ж відповідач зазначає, що раніше вже розглядалася аналогічна справа №335/9974/19 про визнання дій АТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку [PERSON] по [ADDRESS] неправомірними. АТ «Запоріжгаз» зазначає, що надає цей відзив з урахуванням поданого раніше відзиву на первісну позовну заяву. Підтримує раніше поданий відзив в повному обсязі, просить у разі відмови в задоволенні зазначеного клопотання, дії АТ «Запоріжгаз» по припиненню розподілу природного газу [PERSON] визнати правомірними на підставі долучених із клопотанням від 26.03.2025 доказів, далі просила закрити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів в частині позовних вимог про визнання дій АТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку [PERSON] по [ADDRESS] незаконними на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, в іншій частині позову відмовити. 27.03.2025р. від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до справи та про продовження строку для надання додаткових розрахунків (т. 2 а.с. 1200). 28.03.2025р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву (т. 1 а.с. 152158). У відповіді зазначено, що Заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписала позивач 11.01.2018 року, в розрізі споживання газу календарних місяців розробляв оператор ГРМ, виходячи із газових приладів споживача, потужності газового лічильника, площі будинку, а також величини приєднаної потужності об`єкта. Це робиться для того, щоб відповідач міг розуміти, який об`єм природного газу потрібен споживачам Запорізької області для безперебійної роботи підприємства та споживачів на весь календарний рік. Без підписаної вищезазначеної заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписав позивач 11.01.2018 року, відповідач не мав права робити розподіл природного газу споживачу. Представник позивача також зазначає, після отримання відзиву на позовну заяву позивача 17 січня 2025 року, було проаналізовано справу 335/9974/19 за позовною заявою [PERSON] до АТ «Запоріжгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Основними позовними вимогами [PERSON] в справі 335/9974/19 було підключення будинку споживача до газопостачання і визнання протиправним Акту від 28.08.2019 року складеного представниками АТ «Запоріжгаз» про відключення газових приладів від газопостачання у зв`язку з оскарженням дій до НКРЕКП. Додавання доповненої матеріально-правової вимоги позивача до відповідача послугувало лише після надання відзиву на позовну заяву позивача від 17 січня 2025 року, де сам відповідач зазначив, що [PERSON] не зверталась з позовною заявою про визнання незаконними дій АТ «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання будинку, вартість необлікованого природного газу споживачем не оскаржувалась, дії стосовно відключення від газопостачання не визнанні незаконними та неправомірними в судовому порядку. Щодо опалювальної площі, представник позивача зазначає наступне, відповідно до укладеному Договору № 46007 про надання послуг з газопостачання від 26.10.2011 року приватний будинок за адресою: [ADDRESS] має опалювальну площу - 590 кв.м., відповідно до Акту інвентаризації будинку проведеною інженерно-технічним відділом АТ «Запоріжгаз» №0600224330 від 06.06.2019 року опалювальна площа будинку складає - 590 кв.м., відповідно до Технічного паспорта на будинок від 17.07.2019 року інвентаризаційна справа № 21326/49218 на 7 аркуші в розділі «Характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами» під літерою «К-2» Житловий будинок зазначено загальну площу 606,1 кв.м. та під літерою «Л» Гараж - зазначено площу 73,8 кв.м. 10.04.2025р. до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та витребування інформації у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (т. 1 а.с. 201203). Ухвалою суду від 10.04.2025р. приєднано до матеріалів справи документи, подані представником акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» адвокатом Грамчук М.О. Витребувано у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» інформацію з Реєстру коригувань відборів природного газу по споживачам, зокрема по споживачу з ЕІС кодом 56ХМ14А29666139Т з вересня 2018 р. по серпень 2019 р. (т. 2 а.с. 221). 22.04.2025р. від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення. 23.04.2025р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказу - знімку екрану з особистого кабінету споживача АТ «Запоріжгаз», де зазначено в системі відповідача на квітень 2025 року опалювальну площу домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] - 590 кв.м. Ухвалою суду від 29.04.2025р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача адвокат - Тягунов О.А. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, судові пояснив, що між [PERSON] та АТ «Запоріжгаз» укладено договір від 2011р. про надання послуг з газопостачання. В подальшому позивачка на підставі Заяви приєднання від 11.01.2018 року приєдналась до умов договору розподілу природного газу. 05.06.2019 року працівники АТ «Запоріжгаз» встановили на об`єкті споживання [PERSON] порушення Кодексу газорозподільних систем через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Лічильник був направлений на експертизу, яка підтвердила наявність стороннього предмету, що впливав на роботу лічильника. Після виявлення порушення, комісія ухвалила рішення про донарахування об`єму спожитого газу на суму 599 851,52 грн за період з 05.06.2018 по 31.05.2019. АТ «Запоріжгаз» зверталось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення донарахування об`єму спожитого газу. Під час судового розгляду [PERSON] оспорювала рішення АТ «Запоріжгаз», стверджуючи, що несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника не було доведене належним чином. Аргументувала це тим, що висновки експертизи не були об`єктивними, а проведене дослідження мало суттєві недоліки. Також заперечувала факт внесення змін у конструкцію лічильника з метою зниження його показів та ставила під сумнів законність дій працівників АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування суми за необлікований об`єм газу. Ухвалою суду від 18.04.2024 року призначено судову трасологічну експертизу по справі № 335/2863/20. 17.05.2024 року Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України була проведена судова трасологічна експертиза газового лічильника NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298, за результатами якої встановлено, що в конструкції вимірювального механізму лічильника газу NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298 самовільні зміни відсутні. На клапані вимірювача вимірювального механізму лічильника газу сторонні предмети відсутні. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2024 у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу було відмовлено. Рішення набрало законної сили 18.11.2024 року. Судом було враховано, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не доведено суду того факту, що було безпосереднє несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ зі сторони споживача і воно призвело до того, що споживання природного газу вузлом обліку позивача не обліковувалось або обліковувалася частково або до інших дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу і до такого висновку не дійшла комісія, тому дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування боргу [PERSON] у розмірі 599851,52 грн. визнані незаконними. Далі, представник позивача зазначає, що, враховуючи наведене і, відповідно до Кодексу ГРС АТ «Запоріжгаз» зобов`язане відшкодувати позивачки вартість недовідпущеного природного газу розміром 1 999 182,08 грн за безпідставне припинення газопостачання на понад 5 років і 4 місяців та компенсувати збитки у разі безпідставного припинення газопостачання. У разі безпідставного припинення газопостачання, оператор зобов`язаний відновити постачання газу та компенсувати збитки відповідно до планового об`єму споживання газу та компенсувати моральну шкоду розміром 200 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в позові в повному обсязі, підтримала пояснення аналогічні тим, які викладені у відзиві на позовну заяву від 17.01.2025р., та відзиві на уточнену позовну заяву від 27.03.2025р., наданими письмовими доказами, а також з наданими додатковими письмовими поясненнями від 22.04.2025р. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їхній сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України "Про ринок природного газу", Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. Порядок постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500, відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, Правилам постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496. Відповідно до п. 1.3 Постанови від 28.05.2015 № 1646 цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642, ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинними законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору. Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494(далі Кодекс ГРС), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (утому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасне та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); в інших випадках, передбачених законодавством. Пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено обов`язок Оператора ГРМ надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання з зазначенням дати припинення газопостачання. Пункт 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС, передбачає, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газопостачання (розподілу природного газу), відмові представникам операторам ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Отже, механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи здійснюється у випадках, чітко визначених Кодексом ГРС, а саме: при несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представника оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 6 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем рішення Оператора ГРМ повинні базуватися на принципах: - об`єктивності, яка полягає в обґрунтування прийнятих рішень; - прозорості, яка полягає в інформуванні суб`єктів ринку природного газу (у тому числі шляхом розміщення публічної інформації на офіційному веб-сайті) про відповідні правила та порядки взаємовідносин; - не дискримінації, яка полягає в незастосуванні додаткових обмежень та заборон, не передбачених законодавством. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власницею\~будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] , де зареєстрована і фактично проживає. На підставі Заяви приєднання від 11.01.2018 року вона приєдналась до умов договору розподілу природного газу. Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у відповідності до публічного Типового договору надаються послуги з розподілу природного газу до належного [PERSON] приватного будинку. Як слідує з Акту про порушення № 002043 від 05.06.2019р. під час проведення контрольного огляду за адресою: [ADDRESS] , було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Зазначено, що лічильник було демонтовано та направлено на експертизу. В цей же день представником АТ «Запоріжгаз» було складено Протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 2043, за змістом якого з будинку споживача демонтовано газовий лічильник G-6 «ОКТАВА» заводський № 441298 та направлено його на експертизу. Актом № 0491 експертизи лічильника газу від 10.06.2019р. встановлено, що в лічильнику газу типу G-6 «ОКТАВА» заводський № 441298, який наданий на експертизу за протоколом № 2043 від 10.06.2019 року, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ здійснене шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою зниження його показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією заводу виробника. Під дією впливу постійного магнітного поля на цей предмет (елемент), клапан вимірювача зміщується, рух клапанів вимірювача припиняється, в наслідок чого об`єм газу, що проходить крізь лічильник не обліковується. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації, підлягає заміні. На підставі наведених документів АТ «Запоріжгаз» здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за період з 05.06.2018 по 31.05.2019, з урахуванням усіх газових приладів (плита газова 1 шт., двоконтурний котел 1 шт.), опалювальної площі (590,0 м2) та чотирьох зареєстрованих осіб. Загальна вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу складає 599851,52 грн. Актом про припинення (обмеження) розподілу природного газу б/н від 28.08.2019р. зафіксовано факт припинення газопостачання до будинку [PERSON] через наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. У подальшому АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 599 851,52 грн. Під час судового розгляду [PERSON] оспорювала рішення АТ «Запоріжгаз», стверджуючи, що несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника не було як фактично, так і не було доведене належним чином. Аргументувала це тим, що висновки експертизи не були об`єктивними, а проведене дослідження мало суттєві недоліки. Також заперечувала факт внесення змін у конструкцію лічильника з метою зниження його показів та ставила під сумнів законність дій працівників АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування суми за необлікований об`єм газу. Ухвалою суду від 18.04.2024 року призначено судову трасологічну експертизу по справі № 335/2863/20. 17.05.2024 року Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України була проведена судова трасологічна експертиза газового лічильника NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298, за результатами якої встановлено, що в конструкції вимірювального механізму лічильника газу NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298 самовільні зміни відсутні. На клапані вимірювача вимірювального механізму лічильника газу сторонні предмети відсутні. Ілюстративна таблиця до висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/108-24/8839-ТР від 17.05.2024 наявна у матеріалах справи. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2024 у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу було відмовлено. Акціонерним Товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не доведено факту безпосереднього несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ з боку споживача. Рішення набрало законної сили 18.11.2024 року. Вищевикладені обставини були встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду № 335/2863/20 від 08 жовтня 2024 року, що набрало законної сили, і на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 20.11.2024 року споживач [PERSON] звернулася до АТ «Запоріжгаз» із заявою про поновлення розподілу природного газу та здійснення перерахунку (скасування) донарахованої вартості необлікованого об?єму (обсягу) природного газу на підставі рішення Орджонікідзенського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 року (т. 1 а.с. 13). На підставі заяви споживача [PERSON] та Службової записки від 28.11.2024 року, яка складена Радником з правових питань АТ «Запоріжгаз», 05.12.2024 року було відповідно до Акту відновлено газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу за адресою: [ADDRESS] . 09.12.2024 року позивачем проводився досудовий порядок урегулювання спору, в канцелярії відповідача була зареєстрована претензія на відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т.1 а.с. 36). 06.01.2025р. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до суду надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Тягунова Олега Анатолійовича до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі АТ «Запоріжгаз») про захист прав споживача. Щодо позовної вимоги позивачки про визнання дій відповідача щодо припинення газопостачання будинку незаконними. Враховуючи правове становище сторони, яка є споживачем, до оператора ГРМ висуваються вимоги діяти в належний, зрозумілий споживачу і якомога послідовний спосіб, з чітким та беззаперечним дотриманням всіх процедур. Коли порушення є настільки очевидними, що їх можна кваліфікувати як "явну помилку", враховуючи закріплений підпунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про ринок природного газу" принцип забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, вони не можуть порушувати законність вчинення тих чи інших дій (зокрема, проведення експертизи) загалом. Ризик помилок оператора ГРМ при недотриманні ним власних процедур має покладатися саме на оператора ГРМ. Варто зазначити, згідно п.п.5 пункту 7.4. Типового договору передбачено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Як передбачено пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу, з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРС, склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме, наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р. у справі №914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Відповідно до змісту вимог ч.1, п.2, п.5, п.8 ч.2 ст.59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Судом встановлено,\~що припинення\~газопостачання до\~будинку [PERSON] \~відбулось на\~підставі Акту\~про припинення\~(обмеження)\~розподілу природного\~газу б/н\~від 28.08.2019,\~втім факту безпосереднього несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку споживача [PERSON] не виявлено, що підтверджено висновками трасологічної експертизи газового лічильника NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298, за результатами якої встановлено, що в конструкції вимірювального механізму лічильника газу NPM Октава типорозміру G-6, заводський номер 441298 самовільні зміни відсутні. На клапані вимірювача вимірювального механізму лічильника газу сторонні предмети відсутні. Отже побутовим споживачем природного газу [PERSON] не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які б мали наслідком несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (порушення, що призвели до позаштатного режиму роботи лічильника), внаслідок чого витрати природного газу лічильником не обліковувались, і зворотних доказів АТ «Запоріжгаз» суду не надано. Положеннями ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто. АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не подано доказу на підтвердження неправомірності дій [PERSON] , а також беззаперечних доказів про те, що споживач газу [PERSON] допустила порушення і була за це притягнута до відповідного виду відповідальності. Зазначена обставина фактично закріпила презумпцію правомірності дій побутового споживача природного газу [PERSON] . Аналізуючи наведено, суд дійшов висновку про відсутність порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача [PERSON] , які б могли вплинути на результати вимірювання, що згідно пункту 6 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем кваліфікується, як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ. Отже дії АТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку позивачки є незаконними. Твердження представника відповідача про те, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача незаконними з приводу припинення газопостачання будинку позивачки вже розглядались іншими складами суду є хибними, тому не покладаються в основу рішення. Позовні вимоги [PERSON] в справі 335/9974/19 стосувалися підключення будинку споживача до газопостачання і визнавався протиправним Акт від 28.08.2019 року, складений представниками АТ «Запоріжгаз» про відключення газових приладів від газопостачання у зв`язку з оскарженням дій відповідача до НКРЕКП. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2024 у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу було відмовлено. Отже відсутні правові підстави закриття провадження по даній цивільній справі в частині позовних вимог щодо визнання дій АТ «Запоріжгаз» стосовно припинення газопостачання будинку позивачки незаконними, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки на день розгляду даної справи відсутні рішення або ухвали суду, що набрали законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Щодо позовної вимоги позивача до відповідача про стягнення вартості недовідпущеного природного газу розміром 1 999 182,08 грн. Судом встановлено, що відключення газопостачання будинку позивачки відбулось через незаконні дії АТ «Запоріжгаз», внаслідок чого будинок позивачки з 28.08.2019 року по 05.12.2024 року, отже протягом 5 років і 4 місяців був відключений від газопостачання. У зв`язку\~з тими\~обставинами,\~що рішенням\~Орджонікідзевського районного\~суду м.\~Запоріжжя у\~цивільній справі\~№ 335/2863/20\~від 08.10.2024\~було відмовлено\~АТ «Запоріжгаз»\~в стягненні\~вартості необлікованого\~(донарахованого)\~об`єму природного\~газу і\~його вартості\~на загальну\~суму 599\~851\~(п`ятсот\~дев`яносто дев`ять\~тисяч вісімсот\~п`ятдесят одна)\~гривня 52\~коп.,\~а відключення\~газопостачання будинку\~відповідно до Акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу б/н від 28.08.2019 року відбувалось виключно через наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, відповідно АТ «Запоріжгаз» зобов`язане відповідно до Кодексу газорозподільних систем відшкодувати [PERSON] вартість недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання з 28.08.2019 року по дату відновлення газопостачання будинку 05.12.2024 року загальним обсягом 271 684 куб. м. газу на суму 1 999 182 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 08 копійок. Згідно Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газорозподільних систем АТ "Запоріжгаз" серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі та ринку природного газу, визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824. Згідно з п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС, його дія поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт, який є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, спрямованої йому оператором ГРМ, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу ( п. 7 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС). Суд встановив, що між сторонами у справі з 11.01.2018р. по теперішній час є договірні відносини з приєднання позивача до умов договору розподілу природного газу, на що вказує надання відповідачем як оператором ГРМ природного газу позивачу через постачальника та споживання його позивачем і здійснення оплата за поставлений газ, відповідно до підписаної [PERSON] заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), в якій встановлені планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців за адресою споживача. Розрахунок недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання загальним обсягом 271 684 куб. м. газу на суму 1 999 182,08 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 08 копійок розраховувався відповідно до підписаної [PERSON] заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 11.01.2018 року, в якій встановлені планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців за адресою споживача та наведені розрахунки в таблицях з дати відключення будинку [PERSON] 28.08.2019 року по дату відновлення газопостачання будинку 05.12.2024 року. Суд дослідив надані розрахунки АТ «Запоріжгаз» щодо відшкодування [PERSON] вартості недовідпущеного природного газу і приходить до наступного висновку. По наданому першому розрахунку до Додаток 1 до Кодексу газорозподільних систем (пункт 4 глави 1 розділу І) групи споживання за побутовими споживачами, що розраховуються за лічильниками газу, та їх річний профіль споживання природного газу. Суд відхиляє наданий розрахунок до Додатку 1 до Кодексу газорозподільних систем (пункт 4 глави 1 розділу І), так як вищезазначені групи споживання не відносяться до [PERSON] , бо ці групи застосовуються за відсутності даних про фактичне споживання за останні 12 місяців, та для нових споживачів (замовників) річний обсяг споживання газу визначається, виходячи з величини річного споживання на 1 особу чи 1 м кв. відповідної групи споживання. Крім цього, ці об`єми застосовуються для споживачів, які не мають газових лічильників, та в інакший спосіб розрахувати об`єм природного газу неможливо, про що чітко зазначено в Додатку 1 до Кодексу газорозподільних систем. Суд приймає той факт, що в матеріалах справи наявна Заява приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписав позивач 11.01.2018 року в розрізі споживання газу календарних місяців, але відповідач при здійсненні розрахунків вищезазначену Заяву приєднання не врахував. Крім цього, з розрахунків відповідача неможливо встановити яка потужність газового обладнання використовувалась для визначення планових об`ємів споживання газу, та яка враховувалась потужність лічильника, в розрахунках відповідача зазначена тільки опалювальна площа будинку. На переконання суду неможливо зробити розрахунок планових об`ємів споживання газу будинку позивача, не врахувавши при цьому як найменше потужність газового обладнання позивача, так як саме від потужності газового обладнання споживача визначаються планові об`єми споживання і для кожного споживача ці об`єму споживання газу будуть різними. Відповідно до підписаної заяви приєднання позивачем від 11.01.2018 року та не підписаної заяви приєднання позивачем від 27.03.2020 року в пункті 4 персоніфікованих даних споживача за Договором встановлено величину приєднаної потужності об`єкта 10,30 метрів кубічних за годину. Враховуючи той факт, що газові прилади позивача не змінювалися, лічильник хоч і поставили новий, але він має ту саму потужність як і старий, а саме G6, а значить величина приєднаної потужності об`єкта становить 10,30 метрів кубічних за годину. Крім цього суд не бере до уваги розрахунок відповідача обсягів споживання, згідно Кодексу ГРС (Додаток 1) та Реєстру коригувань відбору природного газу по споживачу - [PERSON] - по фактичним обсягам споживання у зв`язку з тим, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем, відшкодування [PERSON] вартості недовідпущеного природного газу обчислюється виключно з планового місячного об`єму споживання на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання, а не за фактичними обсягами споживання, як вказує відповідач в інших розрахунках. Суд вважає обґрунтованим розрахунок споживача, який здійснено на підставі заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 11.01.2018 року. В вищезазначеній заяві-приєднання встановлені планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців за адресою споживача та наведені розрахунки в таблицях з дати відключення будинку [PERSON] 28.08.2019 року по дату відновлення газопостачання будинку 05.12.2024 року. Так як в вищезазначеній заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 11.01.2018 року зазначено: персональний EIC-код споживача як суб`єкта ринку природного газу, адреса об`єкта, величина приєднаної потужності об`єкта, параметри лічильника газу, перелік газових приладів, опалювальна площа, м кв., кількість зареєстрованих осіб та планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців. Суд перевірив розрахунки позивача і дійшов висновку, що розрахунки недовідпущеного природного газу з дати відключення будинку [PERSON] 28.08.2019 року по дату відновлення газопостачання будинку 05.12.2024 року повністю відповідають кодексу газорозподільних систем. А саме: з 28.08.2019р. по 31.12.2019р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 19855,23 м. куб. вартістю 124124 грн 69 коп.; з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 51470 м. куб. вартістю 301175 грн. 38 коп.; з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 51470 м. куб. вартістю 387183 грн 30 коп.; з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 51470 м. куб. вартістю 411245 грн 30 коп.; з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 51470 м. куб. вартістю 409701 грн 20 коп.; з 01.01.2024р. по 05.12.2024р. об`єм недовідпущеного природного газу м. куб. становить 45948,77 м. куб. вартістю 365752 грн 21 коп. Загальний об`єм недовідпущеного природного газу споживачу дорівнює 271 684 м3. Отже, розмір грошових коштів, який підлягає стягненню з АТ «Запоріжгаз» за недовідпущений природний газ споживачу становить 1 999 182,08 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 08 коп. Суд не бере до уваги посилання відповідача на той факт, що відповідач не отримував Заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписав позивач 11.01.2018 року. Без підписаної вищезазначеної заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку підписав позивач 11.01.2018 року, відповідач не мав права робити розподіл природного газу споживачу. В аналогічних цивільних справах, які стосувались питання стягнення з АТ «Запоріжгаз» вартості недовідпущеного природного газу споживачеві, заперечення відповідача завжди зводились до того, що відповідачу не було направлено вказану заяву-приєднання, з огляду на що позивач необґрунтовано посилається на планові обсяги споживання, які вказані у цій заяві. По цьому питанню вже є судова практика викладена в Ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справа № 335/13333/16-ц, Провадження № 61-32688св18 від 02.09.2020 року, де зазначається, що … «Суд не бере до уваги заперечення відповідача у цій частині (відповідач не отримував Заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу), оскільки відповідачем не доведено належними та допустимим доказами, а також посиланнями на норми закону, обов`язку споживача надсилати вказану заяву-приєднання на його адресу. Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, вказану заяву-приєднання він роздрукував у особовому кабінеті на офіційному веб-сайті відповідача, що і продемонстрував у судовому засіданні. Відповідно до інформаційного листа відповідача на адресу споживача підтвердженням (акцептуванням) приєднання позивача до умов договору є підписана та повернута на адресу відповідача заява та/або сплачений рахунок оператора ГРМ за послуги розподілу природного газу, та/або фактичне споживання природного газу після вручення цього листа. Оскільки позивачем сплачувалися рахунки за послуги розподілу газу та фактично споживався природний газ, тому позивач є таким, що приєднався до умов договору, а відтак вправі розраховувати на планові об`єми споживання газу, які були зазначені відповідачем у заяві-приєднання» До того ж, позивач надав суду для огляду та дослідження завірену копію Заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу від 11.01.2018 року на якій поставлена печатка «Згідно з оригіналом» печаткою канцелярського відділу та архіву АТ «Запоріжгаз» яка завірена начальником канцелярського відділу та архіву АТ «Запоріжгаз» В.М. Дайнеко від 05.11.2019 року. В судовому засіданні представник відповідача адвокатка Грамчук М.О. підтвердила справжність печаток, які знаходяться на вищезазначеній заяві приєднання. Тому, суд обґрунтовано бере до уваги вищезазначену Заяву приєднання як доказ до уваги та враховує її в розрахунки позивача щодо об`єму недовідпущеного природного газу відповідачем. Щодо опалювальної площі домоволодіння позивача, яку зазначає відповідач з урахуванням площі домоволодіння позивача, яка існувала до реконструкції 590 м.кв., та після реконструкції 321, м.кв. (загальна) та 91,7 м.кв. (житлова). Суд дослідивши\~матеріали справи\~дійшов висновку, що опалювальна площа домоволодіння позивача складає 590 м.кв., з огляду на наступне: відповідно до укладеного Договору № 46007 про надання послуг з газопостачання від 26.10.2011 року приватний будинок за адресою: [ADDRESS] має опалювальну площу - 590 кв.м., відповідно до Акту інвентаризації будинку проведеною інженерно-технічним відділом АТ «Запоріжгаз» №0600224330 від 06.06.2019 року опалювальна площа будинку складає - 590 кв.м., відповідно до Технічного паспорта на будинок від 17.07.2019 року інвентаризаційна справа № 21326/49218 на 7 аркуші в розділі «Характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами» під літерою «К-2» Житловий будинок зазначено загальну площу 606,1 кв.м. та під літерою «Л» Гараж - зазначено площу 73,8 кв.м. Крім цього, до матеріалів цивільної справи представником позивача долучено знімок екрану з особистого кабінету споживача АТ «Запоріжгаз», в якій зазначено, що в системі відповідача на квітень 2025 року опалювальна площа домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] 590 кв.м. Відповідно до підписаної заяви приєднання позивачем від 11.01.2018 року та не підписаної заяви приєднання позивачем від 27.03.2020 року в пункті 8 опалювальна площа, м.кв., зазначено 590 м.кв. На переконання суду, відповідач не може посилатися на іншу площу будинку позивача ніж ту, яку зазначено в самій системі відповідача. Якщо у відповідача в системі кабінету споживача зазначено площу будинку позивача 590 кв.м., а в судову засіданні відповідач просить зменшити площу будинку позивача ніж ту, яка зазначена в його системі, то суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог відповідача. Надання послуг фізичним особам з газопостачання регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та Кодексом газорозподільних систем (затверджених постановою НКРЕКП від 30.05.2015 №2494, зареєстрованою в МЮУ 06.11.2015 за №1379/27824, далі Кодекс). Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. За змістом п.п.1 п. 4 глави ІІ розділу ХІ Кодексу, до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать: безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу. Згідно з п. 8.3, 8.4 Постанови НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, зареєстрованої в МЮУ 06.11.2015 за № 1384/27829, якою затверджено Типовий договір розподілу природного газу, у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу Оператор ГРМ відшкодовує Споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим Договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. У разі якщо між Оператором ГРМ і Споживачем не досягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У разі якщо дії однієї зі Сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій Стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. До аналогічної позиції дійшов Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в справі №336/7629/19 Пр. 2/336/900/2020 від 27.05.2020 року та Запорізький апеляційний суд Є.У. № 336/7629/19 Пр. № 22-ц/807/2370/20 від 16.10.2020 року. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вартості недовідпущеного природного газу розміром 1 999\~182 грн. 08 коп. Щодо позовної вимоги позивача до відповідача про стягнення моральної шкоди розміром 200 000,00 грн. Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання; постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184. Положеннями підпункту 6 пункту 3 вказаного Порядку встановлено, що у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує її на підставі рішення суду. Підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824, передбачено, що у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду. Отже, відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачено нормами законодавства України, яке регулює спірні правовідносини. Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 1,2\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18). 20 листопада 2024 року [PERSON] звернулвсь з письмовою заявою до АТ «Запоріжгаз» про відновлення газопостачання житлового будинку [ADDRESS] , на підставі Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2024 року. Відповідно до глави 7, частиною 6 Кодексу газорозподільних систем, встановлюється, що, відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача. У зв`язку з тим, що відповідачем АТ «Запоріжгаз» не було відновлено газопостачання будинку [PERSON] у продовж двох робочих днів, а відновлено тільки 05 грудня 2024 року, а також констатуючи факт безпідставного відключення від газопостачання домоволодіння [PERSON] строком понад 5 років і 4 місяці, та безпідставного нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 599 851,52 грн, [PERSON] була нанесена моральна шкода. Судом встановлено, що протягом 5 років і 4 місяців позивачка, була позбавлена звичних комфортних умов життя, залишившись в зимовий період 2019-2024 років без газопостачання, що зумовило додаткові зусилля для організації життя. До врегулювання питання завдяки додатковому електричному обладнанню, [PERSON] була змушена жити в складних побутових умовах, що спричинило моральні страждання. У зв`язку з тим, що газопостачання будинку [PERSON] було припинено безпідставно на такий великий термін, її сім`я, яка складається з двох працездатних і двох неповнолітніх дітей залишилися без газового опалення в будинку, було порушено нормальний обіг життя. [PERSON] та її родина, були позбавлені звичних комфортних умов життя, що зумовило додаткові зусилля для організації життя. Вони вимушені були опалювати будинок електричними нагрівачами, що викликало певні складнощі через постійні відключення світла в умовах воєнного стану в країні. З приводу відновлення своїх законних прав та поновлення звичайного способу життя, неодноразового приходилось звертатись до органів місцевої влади, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та службових осіб АТ «Запоріжгаз», що також викликало певні незручності. Водночас, доводи позивачки з приводу того, що відсутність газового опалення в будинку привело до того, що хворіли діти, суд не може прийняти до уваги, оскільки ці обставини не підтверджені відповідними доказами, крім того, як вказувала сама позивачка, її представник, що будинок мав альтернативні, а саме електричні прилади опалення. З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, суд вважає, що вимоги про стягнення з АТ «Запоріжгаз» моральної шкоди обґрунтовані та, однак суд вважає за доцільним, з урахуванням вимог розумності і справедливості, стягнути на користь позивача 50\~000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи наведене, оцінюючи надані суду докази у їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачці про захист прав споживача, визнання дій щодо припинення газопостачання будинку незаконними, стягнення вартості недовідпущеного природного газу розміром 1 999 182,08 грн та моральної шкоду підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 80\~000 гривень, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/92/15/15-ц визначено, що пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар/аванс є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1, пунктом 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. Представником позивача до заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 12.02.2020 року без номеру між [PERSON] та адвокатом Тягуновим О.А.; акт прийому-передачі виконаних робіт від 12.10.2025 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7 від 12.10.2025 року на суму 80000 грн 00 коп. Згідно наданих адвокатом Тягуновим О.А. - розмір понесених позивачкою витрат на отримання правничої допомоги, які у відповідності до акту наданих послуг складаються з вартості зустрічі, консультації клієнта в сумі 2000 грн, аналіз законодавства з урахуванням наданих клієнтом документів в сумі 4000 грн, Зустріч, узгодження правової позиції 2000 грн, збір доказів: підготовка та подання підготовка та подання до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Претензії на відшкодування вартості недовідпущеного природного газу та моральної шкоди завданої неправомірними діями АТ «Запоріжгаз» в сумі 4000\~грн, підготовка та подання до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про відшкодування вартості недовідпущеного природного газу та моральної шкоди завданої неправомірними діями АТ «Запоріжгаз» в сумі 4000 грн, підготовка та подання до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя відповіді на відзив відповідача в сумі 4000 грн, підготовка та подання до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя уточнену позовну заяву [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дії АТ «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання будинку [PERSON] по [ADDRESS] незаконними. відшкодування вартості недовідпущеного природного газу та моральної шкоди завданої неправомірними діями АТ «Запоріжгаз» в сумі 2000 грн, підготовка та подання до Вознесенівського суду м. Запоріжжя відповіді на відзив відповідача на уточнену позовну заяву в сумі 4000 грн, участь у судових засіданнях (12 судових засідань) вартістю 4500 грн/засідання на 54000 грн. Всього, як зазначає представник позивачки, виконано робіт адвокатом на загальну суму 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Представник відповідача адвокатка Грамчук М.О. в судовому засіданні заперечувала проти стягнення судових витрат з підстав, викладених в письмових запереченнях, просила відмовити представнику позивачки у стягненні витрат на правову допомогу, у зв`язку з їх необґрунтованістю та неспівмірністю. Оцінюючи подані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат суд, враховуючи положення пункту 2 частини третьої статті 141 ЦПК України та правові висновки щодо застосування цієї норми, які викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, суд доходить висновку, що розмір витрат для участі у судових засіданнях в розмірі 4500 грн є завищеною, крім того, як зазначив адвокат, відбулось за кількістю 14 судових засідань, однак, суд вважає за доцільне зарахувати 12 судових засідань, оскільки два засідання не відбулись з підстав відпустки судді, тому, враховуючи наведене, і участь в судовому засіданні суд вважає за доцільне зменшити до 2500, тому, суд з огляду на критерій обґрунтованості та пропорційності до предмета спору вважає, що витрати на правничу допомогу мають бути відшкодовані у розмірі 56\~000 гривень. Крім того, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача». Тому, за змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь держави із відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн (за немайновий спір), 15 140 грн (за майновий спір), а всього 16\~351, 20 грн судового збору.

Outcome: partial