Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.11.1991 у виконавчому комітеті Хмільнянської сільської ради Канівського району, Черкаської області, актовий запис № 10. Сторони прожили спільно майже 34 роки, а з серпня 2025 припинили свої шлюбні відносини, розірвали будь-які стосунки і припинили спілкування, відповідач з серпня 2025 року проживає в будинку своїх батьків, повертатися у сім`ю не бажає і на сьогодні як і позивач не бажає продовжувати сімейні стосунки, практично визначилися про порядок користування спільно нажитим майном, поділ якого буде проведено після розірвання шлюбу. Відтак, спільне життя з відповідачкою не склалося, відповідачка живе своїм життям, спільне господарство не ведуть, відповідач з серпня 2025 року зовсім не цікавиться його життям, проблемами. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які є дорослими і проживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і не доцільним оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси адвоката Константінову Т.М. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позову та зазначає, що відповідач не заперечує проти винесення рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить відповідачу залишити набуте в шлюбі прізвище « [PERSON] », розгляд справи провести без участі сторони відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2002 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.1991 у виконавчому комітеті Хмільнянської сільської ради Канівського району, Черкаської області, актовий запис № 1. Прізвище відповідача після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн та він просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а відповідач до початку розгляду справи визнала позов, то суд вважає, що з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору, а іншу частину компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved