Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено актовий запис № 69. Судові витрати покласти на позивача. Позов обґрунтований тим, що подружні відносини між сторонами припинені з кінця 2023 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів. Сторони сімейні відносини, як подружжя, не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Майновий спір та спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Також позивачка просить не надавати терміну для примирення. Ухвалою суду від 18.11.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 24.12.2025р. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас, у позовній заяві позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив. Водночас, 24.12.2025р. до початку розгляду справи по суті, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та вказує, що терміну на примирення не потребує. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. 08.11.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.11.2014р. цим же відділом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] ). Фактично сторони припинили шлюбні стосунки з кінця 2023 року, проживають окремо, кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст. 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, а тому позивачці підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., а також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved