Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] .Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Зборівського районного суду № 599/1084/14-ц від 08 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] в її користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі по 350 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Визначених судом аліментів в твердій грошовій сумі не достатньо для утримання дітей, їх повноцінного духовного та фізичного розвитку, тому позивач просить збільшити розмір аліментів і визначити його у розмірі по 5000 гривень на кожну дитину. Ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в суді підтримала заявлені вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 5000 грн на кожну дитину починаючи з 14 жовтня 2025 року. Представник позивача [PERSON] просить задоволити позовні вимоги за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач через представника подав відзив на позов, в якому позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів вважає необґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: 19.11.2012 року Зборівським районним судом шлюб між Позивачкою та Відповідачем, який зареєстрований 01.11.2008 року відділом РАЦС Зборівсього районного управління юстиції, Тернопільської області, актовий запис № 75, розірвано. 08.09.2014 року Зборівським районним судом прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісячно. Заборгованості по сплаті аліментів у Відповідача немає. 18.02.2023 року відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між з [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 366 (копія свідоцтва - додається). [INFO] в подружжя народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видано 18.02.2025 Вінницьким віділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Також, на утриманні у Відповідача перебуває двоє дітей дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , 2008 р.н., та [PERSON] , 2010 р.н. Відповідач має статус батька багатодітної сім`ї, що підтверджується довідкою багатодітної сім`ї № 1 від 03.03.2025 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної військової адміністрації. Позивач з дружиною та їхніми дітьми проживають разом та ведуть спільне господарство, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 754 від 27.11.2025. На утриманні Відповідача також перебуває непрацездатна особа - мати, [PERSON] , яка є інвалідом другої групи, згідно із Довідкою МСЕК серії ТЕР № 177904 та потребує матеріальної допомоги, оскільки не може самостійно забезпечити себе через недостатність пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю. Дружина Відповідача - [PERSON] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з [INFO] по [INFO] , у зв`язку з чим не має власного доходу. Всі витрати щодо забезпечення сім`ї, утримання дітей та покриття побутових потреб покладені виключно на Відповідача. Звертає увагу суду, що [PERSON] є єдиною працездатною особою, на утриманні якого перебувають троє неповнолітніх дітей, дружина та його непрацездатна мати. Всі витрати на навчання, харчування, лікування, проживання, сплату комунальних платежів відповідач несе самостійно. Сукупність зазначених обставин свідчить про те, що його матеріальне становище об`єктивно зменшує здатність сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Крім цього, визначений позивачкою розмір аліментів у сумі 5000,00 грн щомісячно на кожну дитину перевищує прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років, встановлений законодавством та не враховує реального матеріального положення відповідача та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Однак, відповідач не має наміру ухилятися від виконання свого обов`язку з утримання своїх неповнолітніх дітей, оскільки визнає, що аліменти, які він сплачує станом на сьогодні в сумі 350 гривень щомісячно на кожну дитину є недостатніми для забезпечення потреб його дітей. А тому Відповідач вважає, що необхідною і достатньою для забезпечення потреб дітей від різних шлюбів, доцільною є сума аліментів в розмірі 3000,00 грн, яку він реально зможе сплачувати щомісяця на кожну дитину і це не призведе до погіршення належного рівня життя інших членів його сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2012року, що набрало законної сили та знаходиться при матеріалах цивільної справи № 1907/2227/2012. У шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №12 від 03 лютого 2009 року та син [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №95 від 03 листопада 2011 року. Рішенням Зборівського районного суду в цивільній справі № 599/1084/14-ц від 08 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 350 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що на даний час у позивача витрати по належному утриманню та вихованню дитини збільшилися в порівнянні з тим розміром аліментів, який був раніше встановлений. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей згідно рішення Зборівського районного № 599/1084/14-ц суду від 08 вересня 2014 року, встановивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial