Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

17.03.2025р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить про стягнення з гр. [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 25250грн., та судових витрат: 6000грн. на професійну правничу допомогу і 2422,4грн. сплаченого позивачем судового збору, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача надав суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги задоволенню, за наступних підстав. З вимог позовної заяви вбачається, що 13.10.2020р. між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний №101410868 на підставі якого відповідачу надані грошові кошти в розмірі 5000грн. строком на 15 днів до 28.10.2020р. 15.01.2021 року між ТОВ "Мілоан"" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір факторингу №01Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно осіб, згідно додатку до договору, у тому числі і до відповідача за договором №101410868 від13.10.2020 року. 24.01.2024 року між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "Пінг-Понг" укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Слон кредит", в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №101410868 від13.10.2020р. Відповідно на наказу №70-к віл 01.07.2025р. на виконання рішення №1778 від 01.07.2025р єдиного учасника, ТОВ "Пінг-Понг" перейменовано на ТОВ "Фінансова компанія "Солвентіс", тому згідно витягу з додатку до договору факторингу№1/15 від 24.01.2022 року вбачається, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 25250грн., що складається з наступних: 5000 грн.- сума боргу за тілом кредиту; 20250грн. - за відсотками. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору - це умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015р. у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». За умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання зі сплати кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Усупереч умовам кредитного Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунок ТОВ "Фінансова компанія "Солвентіс", ані - попереднього кредитора. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно приписів ч.1ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). У порушення норм закону та умов Договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, тому з нього підлягає стягненню на користь ТОВ "Фінансова компанія "Солвентіс" заборгованість за кредитним Договором №101410868 від13.10.2020 в сумі 25250грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає вирішенню питання щодо розподілу судових витрат, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплату судового збору в розмірі 2147,2грн. витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката - згідно вимог ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, та відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №43657029 від 01.11.2024р., детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 6000грн., акт про підвердження факту надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тому ці витрати документально підтверджені належними і достатніми доказами та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - в розмірі 6000грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved