Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

24 вересня 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги представник позивачів [PERSON] обґрунтував тим, що [INFO] в с. Новосвітлівка Веселинівського (в теперішній час Вознесенського) району Миколаївської області помер брат позивачів [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 02 листопада 2004 року за актовим записом № 33 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та зокрема: право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він набув у порядку розпаювання КСП «Новосвітлівське», право власності на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які він успадкував після смерті матері позивачів [PERSON] , житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , та грошові внески в відділенні ощадбанку, які він теж успадкував після смерті їхньої матері. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємців за законом, визначених у ст. 1261 ЦК України, ( тобто, батьків, дружини та дітей), у нього не було, а тому відповідно до ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом набули сестри спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (позивачки у справі). Провівши поховання брата, Позивачки звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори, де подали заяви державному нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі поданих заяв державним нотаріусом за фактом смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №75/05. На виконання вимог закону в серпні 2005 року Позивачки звернулися до державного нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину та надали наявні у них документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Після перевірки документів, державний нотаріус видав позивачкам свідоцтва про право на спадщину за законом про успадкування ними по частці: «земельної ділянки площею 9, 10 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-МК № 932811, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 01 березня 2001 року та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 341» (свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№ 1095 та 1099, копії свідоцтв та Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі додаються, оригінали наявні у позивачок); «земельної ділянки площею 9, 93 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-МК № 032813, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 01 березня 2001 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 339 на ім`я гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав» (свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№ 1096 та 1100, копії свідоцтв та Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі додаються, оригінали наявні у позивачок); «земельної ділянки площею 9, 10 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 565581, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 28 грудня 2001 року та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 673 на ім`я гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав» (свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№ 1097 та 1101, копії свідоцтв та Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі додаються, оригінали наявні у позивачок); «грошового(их) внеску(ів) з належними процентами, що зберігається(ються) в Новосвітлівській філії № 5376/02 Веселинівського відділення ощадного банку на рахунку(ах) № 5814 з усіма видами індексацій та компенсацій, належні гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав» (свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№ 1098 та 1102, копії свідоцтв та Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі додаються, оригінали наявні у позивачок). У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державний нотаріус відмовила та поставила вимогу про надання відповідних правовстановлюючих документів, оскільки наявні у них документи мали низку недоліків, зокрема, в свідоцтві про право власності на жилий будинок номер будинку зазначено [NUMBER] , а в погосподарських книгах сільської ради цей будинок значиться під номером 97. Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивачі не можуть, вони звернулися з вказаним позовом до суду, просять встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новосвітлівка Вознесенського (Веселинівського) району Миколаївської області Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданого 01 грудня 1988 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області на ім`я [PERSON] . Визнати за [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності по частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 18 листопада 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, але до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та позивачів, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] в с. Новосвітлівка Веселинівського (в теперішній час Вознесенського) району Миколаївської області помер брат позивачів [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 02 листопада 2004 року за актовим записом № 33, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , повторно виданим 16 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області(а.с.27). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та зокрема: право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він набув у порядку розпаювання КСП «Новосвітлівське», право власності на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які він успадкував після смерті матері позивачів [PERSON] , житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , та грошові внески в відділенні ощадбанку, які він теж успадкував після смерті їхньої матері. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємців за законом, визначених у ст. 1261 ЦК України, ( тобто, батьків, дружини та дітей), у нього не було, а тому відповідно до ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом набули сестри спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (позивачки у справі). У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування, виникає у день відкриття спадщини, мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Провівши поховання брата, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори , де подали заяви державному нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі поданих заяв державним нотаріусом за фактом смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №75/05. На виконання цих вимог закону в серпні 2005 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину та надали наявні у них документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Після перевірки документів, державний нотаріус видав позивачкам свідоцтва про право на спадщину за законом про успадкування ними по частці: -земельної ділянки площею 9, 10 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-МК № 932811, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 01 березня 2001 року та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 341, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованих в реєстрі за №№1095 та 1099, та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 28-31); -земельної ділянки площею 9, 93 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-МК № 032813, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 01 березня 2001 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 339 на ім`я гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованих в реєстрі за №№1096, 1100, та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 32-34); -земельної ділянки площею 9, 10 га, розташованої на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 565581, виданого Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району 28 грудня 2001 року та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 673 на ім`я гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№1097, 1101 та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 35-38); -грошового(их) внеску(ів) з належними процентами, що зберігається(ються) в Новосвітлівській філії № 5376/02 Веселинівського відділення ощадного банку на рахунку(ах) № 5814 з усіма видами індексацій та компенсацій, належні гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син гр. [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за №№1098, 1102, та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 39 - 42). У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державний нотаріус відмовила та поставила вимогу про надання відповідних правовстановлюючих документів, оскільки наявні у нас документи мали низку недоліків, зокрема, в свідоцтві про право власності на жилий будинок номер будинку зазначено [NUMBER] , а в погосподарських книгах сільської ради цей будинок значиться під номером [ADDRESS] , що підтверджується листом за вих. № 175/01-16 від 09.09.2025 року (а.с. 49). Батько Позивачок [PERSON] народився [INFO] в селі Літогоще Голобського району Волинської області. З військового квитка [NUMBER] , виданого 03.09.1963 року Вознесенським об`єднаним міським військоматом вбачається, що батько позивачів було зазначено « [PERSON] » (рос. мовою) (а.с. 19). 22 грудня 1987 року виконавчим комітетом Новосвітлівської сільської ради прийнято рішення за № 47, яким визнано можливим направити до виконкому Веселинівської районної ради документи для оформлення прав власності мешканців с. Новосвітлівка на належні їм будинки, згідно зі списком, що додавався до рішення, в якому під номером 89 зазначений: « [PERSON] , № дома: 99» (рос.) (а.с. 44, 46). 22 січня 1988 року виконкомом Веселинівської районної ради було прийнято рішення №7 про зобов`язання виконкому Новосвітлівської сільської ради видати власникам будинків в с. Новосвітлівка свідоцтва про право власності (а.с. 45)). На виконання цього рішення виконкомом Новосвітлівської сільської ради 01 лютого 1988 року було видане Свідоцтво про право власності на жилий будинок, згідно з яким: «Исполнительный комитет Новосветловского сельского Совета народных депутатом свидетельствует, что целый жилой дом с принадлежащими к нему строениями и сооружениями, который расположен в городе (селе) по улице Ленина с. Новосветловка за № 99 действительно принадлежит главе колхозного двора [PERSON] на праве личной собственности» (а.с. 47). На підставі цього свідоцтва Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 01 лютого 1988 року за реєстровим №260 за [PERSON] було зареєстровано житловий будинок по [ADDRESS] . При цьому і в Свідоцтві про право власності, і в реєстраційному написі по батькові власника було зазначено з помилкою: « [PERSON] ». [INFO] в с. Новосвітлівка Веселинівського (в теперішній час Вознесенського) району Миколаївської області [PERSON] помер, його смерть було зареєстровано Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 18 лютого 1998 року за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , (а.с. 24). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчене Свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданим 01 лютого 1988 року виконавчим комітетом Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Веселинівської районної ради народних депутатів № 7 від 22 січня 1988 року. Але згідно з довідкою Новосвітлівського старостинського округу Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 16.04.2025 р. № 38/13-9/19: «У погосподарських книгах за 1986-1990 роки домогосподарство [PERSON] значилося за адресою: [ADDRESS] . Далі, починаючи з 1991 і до теперішнього часу, під час закладання нових погосподарських книг змінено адресу житлового будинку з [ADDRESS] . За останньою адресою реєструвалось місце проживання усіх мешканців житлового будинку» (а.с. 48). Мати позивачок [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка, а отже відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття, право власності на спадковий житловий будинок у порядку спадкування перейшло до неї з часу відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28 квітня 2004 року (а.с. 26). [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті, у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але оформити свої спадкових прав не встиг, оскільки [INFO] , помер. Разом з тим ця обставина не припинила право власності на житловий будинок, оскільки незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Позивачки у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті брата [PERSON] , але нотаріально оформити своє право на успадкований житловий будинок не мають можливості. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. [PERSON] набув право власності на житловий будинок з 01 лютого 1988 року, яке було зареєстроване у встановленому на той час порядку. Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а отже право власності на житловий будинок увійшло до складу спадщини, Право власності на житловий будинок належало спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті (відкриття спадщини) та перейшло до його спадкоємця [PERSON] , а в подальшому до її спадкоємця [PERSON] . Позивачки у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а отже право власності на житловий будинок перейшло до них і відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить їм з моменту відкриття спадщини після брата [PERSON] . Розпорядженням сільського голови Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 5-р від 16.02.2016 р. «Про перейменування вулиць села Новосвітлівка та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму» в с. Новосвітлівка вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Центральна (а.с. 50). Згідно довідкою КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2-3765 від 04.08.2025 р., за результатами поточних інвентаризаційних робіт встановлено, що станом на 28.12.2012 р. право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в КП «ММБТІ» зареєстроване на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 01.02.1988 р. виконкомом Новосвітлівської сільської ради народних депутатів, зареєстроване в КП «ММБТІ» за № 260 від 01.02.1988 р.; Опис об`єкту: А-1 житловий будинок, камінь вапняк, житлова площа 44,8 кв.м., загальна площа 68, 8 кв.м.; [PERSON] , камінь бут; [PERSON] , камінь бут; [PERSON] , шифер; Д Навіс шифер; Ж Гараж, камінь черепашник; З Літня кухня, камінь бут; Л Літня кухня, камінь бут; Мпд Погріб з шиєю, камінь бут; О Сарай, камінь бут; Р Вбиральня, камінь черепашник; С Навіс, металеві стовпи; №1,2,5,7,8,9,10,11,12,13 Огорожі; №3,4 Споруди; Об`єкти самочинного будівництва відсутні (а.с. 55). Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок ніким не оспорене та недійсним не визнане. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок, а позивачі прийняли спадщину після смерті брата у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ними своїх спадкових прав у нотаріуса,зазначене право власності на спадкове майно повинно перейти до позивачів, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved