Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник ТОВ Фінансова компанія\~"Ейс" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 48980,15 грн. В обгрунтування позову посилався на те, що 02.02.2024 між відповідачем та ТОВ "МАКС\~КРЕДИТ" у\~порядку,\~визначену Законом\~України "Про\~електронну комерцію"\~був укладений електронний договір №00-9607616. Відповідно до його умов ТОВ "МАКС\~КРЕДИТ" надало відповідачеві кредит у розмірі 7150 гривень, строком на 360 днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 48980,15 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7150 грн; процентів 41830,15 грн. 17.12.2024 між ТОВ "МАКС\~КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова\~компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, ТОВ "Фінансова\~компанія "ЕЙС" просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитами в розмірі 48980,15 грн. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02.02.2024 між відповідачем та ТОВ "МАКС\~КРЕДИТ" у\~порядку,\~визначену Законом\~України "Про\~електронну комерцію"\~був укладений електронний Договір кредитної лінії №00-9607616, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 6500 грн, строком на 360 днів. \~ \~ \~ \~Зарахування коштів у сумі 6500 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується випискою про рух коштів за банківським рахунком, яка надана АТ КБ "ПриватБанк". \~ \~ \~ \~За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7150 грн є необгрунтованою. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку. 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору. Оскільки позивач\~звертає стягнення\~по кредитному\~договору №00-9607616 від\~02.02.2024\~ за період тривалістю 360 днів з дати його надання, суд приходить до висновку про необхідність перерахунку денної процентної ставки за даним кредитним договором з урахуванням дії ч. 5 ст. 8 та п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами підлягає частковому задоволенню в розмірі 33741,50грн. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~з відповідача\~на користь\~позивача суд\~стягує заборгованість\~за кредитним\~договором №00-9607616 від\~02.02.2024 у розмірі 40241,50 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості суд відмовляє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції від 17.10.2025 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. До позовної заяви додано копію договору №20/08/25-01 про надання юридичних послуг від 11.09.2025 між Позивачем та адвокатським бюро "Соломко та Партнери". Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги та часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 1990,21 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 3990,21 грн.

Outcome: partial