Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач, ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року та договором про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року в загальному розмірі 125200 грн 00 коп, судового збору в сумі 2422 грн 40 коп та 25000 грн 00 коп витрат за надання правничої допомоги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 4892356, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн 00 коп, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до вище укладеного договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведеного договору. 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №29-11-102, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позову відповідно до розрахунку заборгованості, в сумі 72000 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 62400 грн 00 коп; заборгованість за комісіями 1600 грн 00 коп. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просить стягнути заборгованість в сумі 62800 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 53200 грн 00 коп; заборгованість за комісіями 1600 грн 00 коп. Крім того, 19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 102506973, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн 00 коп, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до вище укладеного договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведеного договору. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №30-11-102, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позову відповідно до розрахунку заборгованості, в сумі 71600 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 62000 грн 00 коп; заборгованість за комісіями 1600 грн 00 коп. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просить стягнути заборгованість в сумі 62400 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 52800 грн 00 коп; заборгованість за комісіями 1600 грн 00 коп. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 125200 грн 00 коп, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн 00 коп. 02.12.2025 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказані вище договори ним не укладалися, йому не відомі були умови цих договорів. Зазначив, що від його імені договори укладено сторонньою особою, яка за допомогою шахрайських дій отримала доступ до його особистих даних та банківського рахунку, а також шляхом обману дізналась від нього одноразовий ідентифікатор, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, який був використаний для підписання цього кредитного договору. За даним фактом 19.12.2021 року він звернувся із заявою до ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Крім того, вважає нарахування відсотків за користування кредитом у зазначеному у позові розмірі є безпідставним та таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства. Умовами договорів № 4892356 та № 102506973 від 19.08.2021 року передбачено, що кредит надається загальним строком на 30 днів та передбачена пролонгація строку кредитування, однак, підстави та порядок пролонгації зазначені не чітко, зазначена велика кількість умов за яких відбувається пролонгація та способів пролонгації, які не дають позичальнику чітко зрозуміти термін кредитування. Вважає зазначені умови завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю (а.с. 110-112). 08.12.2025 року представником позивача, ТОВ «Коллект Центр» до суду подано відповідь на відзив, у якому вказав, що дані кредитні договори відповідачем були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», у зв`язку із чим підтвердив, що ознайомлений із усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного закнодавства. Вважає, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належним доказом вчинення позичальником підписання кредитного договору в електронній формі згідно вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо розрахунку заборгованості зазначив, що нарахування відсотків за кредитними договорами, з умовами яких погодився позичальник, здійснювалось правомірно та відповідно до норм законодавства, що були чинними на момент укладення договору, а відтак підлягають виконанню у повному обсязі. Вказав, що докази надані відповідачем щодо шахрайський дій є лише фіксацією вчинення відповідачем та правоохоронними органами відповідних дій, але не є належними, достовірними та допустимими доказами, які б спростовували факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів на його виконання. Враховуючи, що станом на момент розгляду даної справи позивачем надано всі належні та достатні докази на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, в тому числі, докази на підтвердження факту укладення відповідачем кредитних договорів та перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів на його виконання, вважаєють, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тоді як відповідач не позбавлений права за фактом ухвалення вироку суду, яким буде встановлено особу, винну у вчиненні щодо нього шахрайських дій, звернутись до такої з позовом про відшкодування збитків за регресом (а.с. 119-125). Представник позивача, ТОВ «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, однак 18.12.2025 року подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 01.10.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.08.2021 року [PERSON] заповнив анкету-заяву на кредит № 4892356 (а.с. 12), за результатами розгляду якої 19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4892356 (індивідуальна частина), за умовами якого відповідачу надається кредит у сумі 8000 грн 00 коп на 30 днів зі строком повернення до 18.09.2021 року (а.с. 8, на звороті-10). Згідно п.1.5.1, 1.5.2. договору, комісія за надання кредиту: 1600 грн 00 коп, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 3600 грн 00 коп, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п. 1.6-1.7 договору). Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У п. 2.2.2 договору вказано, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування з урахуванням можливих пролонгацій. Відповідно до п. 2.2.1, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору. Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що пролонгація строку кредитування може відбуватись на пільгових чи стандартних (базових) умовах. Згідно п. 2.3.1.1 договору для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені Розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту у відсотках від поточного залишку кредиту: 3 дні 3,00% комісії; 7 днів 5,00% комісії; 15 днів 10,00% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Пунктом 2.3.1.2 договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4 договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5 договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Вказаний договір було підписано одноразовим ідентифікатором у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, одноразовим ідентифікатором позичальник підписав паспорт споживчого кредиту та правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021 року), що свідчить про отримання ним інформації про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту (а.с. 11, на звороті, 12, на звороті-16). Графіком платежів, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту 8000 грн, строком на 30 днів, проценти за користування кредитом 3600 грн 00 коп, комісія за надання кредиту 1600 грн 00 коп (а.с. 11). Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір № 4892356 від 19.08.2021 року, останній ідентифікований ТОВ «Мілоан» за одноразовим ідентифікатором J6611, який був відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 17). Згідно квитанції системи LigPay, видача коштів [PERSON] за кредитним договором № 4892356 здійснювалося за допомогою системи LigPay платіж: ІD платежу - 1739258339; дата: 19.08.2021 року; призначення платежу: видача за договором № 4892356 , сума: 8000 грн 00 коп; картка/рахунок отримувача: [NUMBER] (а.с. 17, на звороті). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4892356 , загальна сума заборгованості за кредитом становила 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн 00 коп заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією (а.с. 18). 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 52-54). Відповідно до Реєстру Боржників до договору № 29-11-102 від 29.11.2021 року, що є Додатком № 3, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 4892356 від 19.08.2021 року у загальній сумі 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією (а.с. 59, на звороті). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4892356 від 19.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 31, на звороті-34). Відповідно до Реєстру Боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4892356 від 19.08.2021 року у сумі 72000 грн 00 коп, з яких 8000 грн 00 коп сума боргу за кредитом, 62400 грн 000 коп сума нарахованих процентів, 1600 грн 00 коп сума нарахованих по комісії (а.с. 43). Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року на користь ТОВ «Коллект Центр». Згідно з розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором № 4892356 від 19.08.2021 року перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року складає 72000 грн 00 коп, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 8000 грн 00 коп, заборгованість по комісії 1600 грн 00 коп, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 27600 грн 00 коп, нараховані відсотки за кредитним договором 34800 грн 00 коп (а.с. 29, на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4892356 від 19.08.2021 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 03.09.2025 року складає 62800 грн 00 коп, з яких: 8000 грн 00 коп сума боргу за кредитом, 53200 грн 00 коп сума нарахованих процентів, 1600 грн 00 коп сума нарахованих по комісії (а.с. 30, на звороті). Крім того, 19.08.2021 року [PERSON] заповнив анкету-заяву на кредит № 102506973 (а.с. 22, на звороті), за результатами розгляду якої 19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102506973 (індивідуальна частина), за умовами якого відповідачу надається кредит у сумі 8000 грн 00 коп на 30 днів зі строком повернення до 18.09.2021 року (а.с. 19-21). Згідно п.1.5.1, 1.5.2. договору, комісія за надання кредиту: 1600 грн 00 коп, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 3600 грн 00 коп, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п. 1.6-1.7 договору). Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У п. 2.2.2 договору вказано, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування з урахуванням можливих пролонгацій. Відповідно до п. 2.2.1, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору. Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що пролонгація строку кредитування може відбуватись на пільгових чи стандартних (базових) умовах. Згідно п. 2.3.1.1 договору для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені Розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту у відсотках від поточного залишку кредиту: 3 дні 3,00% комісії; 7 днів 5,00% комісії; 15 днів 10,00% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Пунктом 2.3.1.2 договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4 договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5 договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Вказаний договір було підписано одноразовим ідентифікатором у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, одноразовим ідентифікатором позичальник підписав паспорт споживчого кредиту та правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021 року), що свідчить про отримання ним інформації про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту (а.с. 22, 23-27). Графіком платежів, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту 8000 грн, строком на 30 днів, проценти за користування кредитом 3600 грн 00 коп, комісія за надання кредиту 1600 грн 00 коп (а.с. 21, на звороті). Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір № 102506973 від 19.08.2021 року, останній ідентифікований ТОВ «Мілоан» за одноразовим ідентифікатором F86929, який був відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 27, на звороті). Згідно квитанції системи LigPay, видача коштів [PERSON] за кредитним договором № 102506973 здійснювалося за допомогою системи LigPay платіж: ІD платежу - 1739252775; дата: 19.08.2021 року; призначення платежу: видача за договором № 102506973, сума: 8000 грн 00 коп; картка/рахунок отримувача: [NUMBER] (а.с. 28). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102506973, загальна сума заборгованості за кредитом становила 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн 00 коп заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією (а.с. 28, на звороті-29). 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 44-46). Відповідно до Реєстру Боржників до договору № 30-11-102 від 30.11.2021 року, що є Додатком № 3, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 102506973 від 19.08.2021 року у загальній сумі 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією (а.с. 51, на звороті). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 102506973 від 19.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 31, на звороті-34). Відповідно до Реєстру Боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 102506973 від 19.08.2021 року у сумі 71600 грн 00 коп, з яких 8000 грн 00 коп сума боргу за кредитом, 62000 грн 000 коп сума нарахованих процентів, 1600 грн 00 коп сума нарахованих по комісії (а.с. 43, на звороті). Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року на користь ТОВ «Коллект Центр». Згідно з розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором № 102506973 від 19.08.2021 року перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року складає 71600 грн 00 коп, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 8000 грн 00 коп, заборгованість по комісії 1600 грн 00 коп, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 27600 грн 00 коп, нараховані відсотки за кредитним договором 34400 грн 00 коп (а.с. 30). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102506973 від 19.08.2021 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 03.09.2025 року складає 62400 грн 00 коп, з яких: 8000 грн 00 коп сума боргу за кредитом, 52800 грн 00 коп сума нарахованих процентів, 1600 грн 00 коп сума нарахованих по комісії (а.с. 31). Як вбачається із копії талону-повідомлення єдиного обліку № 2999 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.12.2021 року, яка видана ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, 19.12.2021 року поступила письмова заява від [PERSON] про те, що у вересні 2021 року він надав іншій особі в телефонному режимі дані своєї банківської картки, внаслідок чого ним було отримано кредит (а.с. 113). У відповідь на вищезазначену заяву 28.12.2021 року ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області зазначив, що [PERSON] порушив умови банківського договору, а саме надав невідомій особі дані банківської картки та пароль до неї, чим порушив п. 11. не повідомляти телефоном, засобами електронної пошти або мережею Інтернет секретних ПН-кодів та номерів платіжних карток невідомим особам (а.с 114). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. При цьому, суд критично оцінює позицію відповідача стосовно заперечення факту укладення кредитного договору внаслідок вчинення стосовно нього шахрайських дій, через які договори від його імені могли бути укладені сторонньою особою поза його волевиявленням, оскільки будь-яких доказів, що за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, було зареєстровано кримінальне провадження суду не додано. Таким чином, суд розцінює заперечення відповідача як таке, що спрямоване на ухилення від виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Згідно укладених між сторонами договорів про споживчий кредит № 4892356 та № 102506973 від 19.08.2021 року кредит у сумі по 8000 грн 00 коп було надано відповідачу строком на 30 днів до 18.09.2021 року. При цьому п. 2.3 договорів передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження, вказаного в п. 1.3 договорі строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1). Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитних договорів сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Як вбачається з наданих ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за вказаними договорами, продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування не відбулося, що свідчить про відсутність пролонгації строку кредитування на пільгових та на стандартних умовах відповідно до п.п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.1, 2.3.1.2 договору. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредитів у строк, визначений договорами, тобто до 18.09.2021 року, тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично, що відповідає п. 2.3 договорів. Разом з тим, системний аналіз положень п.п. 1.1-1.4 кредитних договорів щодо порядку та строку кредитування, п.п. 2.2-2.4 щодо пролонгації дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима по договору про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року та № 102506973 від 19.08.2021 року розпочався 19.08.2021 року (30 днів) та пролонговано строк кредитування на стандартних умовах (60 днів), тому даний строк закінчився 17.11.2021 року, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість їх подальшої пролонгації. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18) наголошується, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, суд погоджується із розрахунками заборгованості ТОВ «Мілоан», які наведені у відомості про щоденні нарахування та погашення, по договору про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року на суму 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн 00 коп заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією та по договору про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року на суму 37200 грн 00 коп, з яких: 8000 грн за тілом кредиту, 27600 грн 00 коп заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп за комісією. Правові підстави для стягнення заборгованості по відсотках за договором про споживчий кредит № 4892356 за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року та за договором про споживчий кредит № 102506973 за період з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року - відсутні. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. Суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів в період поза строком кредитування. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позичальником дій, щодо продовження строку кредитування. Щодо нарахування відсотків «до повного погашення заборгованості», то суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16, з урахуванням умов договору, укладеного відповідачем. Зокрема Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що «для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)». Таким чином, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитними договорами, а тому з нього на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути неповернуте тіло кредиту, проценти за користування кредитами у межах строку кредитування із врахування його прологнації та комісії за надання кредиту. Дослідивши зібрані в справі докази, достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за договором про споживчий кредит № 4892356 від 19.08.2021 року у розмірі 37200 грн 00 коп, яка складається із: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками - 27600 грн 00 коп; заборгованість за комісією 1600 грн 00 коп та за договором про споживчий кредит № 102506973 від 19.08.2021 року у розмірі 37200 грн 00 коп, яка складається із: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 8000 грн 00 коп; заборгованість за відсотками - 27600 грн 00 коп; заборгованість за комісією 1600 грн 00 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 0556850016 від 19.09.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 74). Оскільки судом задоволено позов у розмірі 74400 грн 00 коп, що становить 59,42 % від заявлених вимог в розмірі 125200 грн 00 коп, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1439 грн 39 коп (2422,40 х 59,42/100). Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 25000 грн 00 коп слід зменшити до 5000 грн 00 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial