Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач по справі є батьком їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . На даний час їх донька досягла повноліття та продовжує навчання на 1 курсі денної форми навчання факультету української філології та літератури творчості [PERSON] Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (м. Київ), у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати, пов`язані з навчанням, оплатою харчування, придбання одягу, оплатою гуртожитку, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для підготовки для навчання несе вона. Зазначає, що відповідач отримує щомісяця дохід, але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 10.07.2025 року. Представник відповідача адвокат Мерцалов М.Ю. надав суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/8 частини його доходів, оскільки на утриманні відповідача є його матір [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнають частково,а саме в розмірі 1/8 частини доходів відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №157. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 18.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №434, [PERSON] та [PERSON] 18.10.2013 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до довідки державного університету імені Михайла Драгоманова, від 09.06.2025 року, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету української філології та літератури творчості [PERSON] Українського державного університету імені [PERSON] . В матеріалах справи міститься платіжна інструкція № 0.0.3839732537.1, згідно якої, [PERSON] сплатила на розахунковий рахунок УДУ ім. М. Драгоманова сплатила 8000,00 грн., призначення платежу: плата за гуртожиток. Також, в матеріалах справи міститься посадковий документ на потяг у напрямку Дніпро - Київ, вартість - 261,91 грн. Щодо скрін-шотів про сплату 505,99 грн. та 243,70 грн. та квитанції монобанк від 28.01.2025 року про сплату 243,70 грн., суд не бере їх до уваги, оскільки з даних скрін-шотів та квитанції не зрозуміло за що саме було сплачено грошові кошти. [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним повсідченням серії ААЛ №320412, виданим пенсійним фондом України 12.01.2021 року, термін дії: довічно. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року [PERSON] призначено опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання матері [PERSON] довічно в розмірі частини його доходів. [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Тернівським відділом пенсійного забезпечення 01.08.2021 року, вид пенсії - за віком, розмір пенсії - 107,00 грн., термін дії - довічно. Мати відповідача, [PERSON] , проживає разом з ним, що підтверджується актом про підтвердження факту проживання від 05.04.2024 року. Згідно з посвідчення №3 виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградстького району Дніпропетровської області, [PERSON] призначений опікуном над [PERSON] , на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року. Згідно з виписки з амбулаторної карти [PERSON] від 11.06.2024 року, остання хворіє в продовж довгих років, також згідно висновку №720 від 03.04.2024 року виданого КНП "ЦПМД" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, [PERSON] рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома., висновок дійсний до 03.04.2025 року. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.07.2014 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом враховується, що з відповідача на утримання його матері [PERSON] за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів доходів, довічно та на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 1/8 частини його доходів, а також те, що відповідач визнає, що отримує щомісячно дохід у вигляді пенсії. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] , [INFO] , від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він визнає позовні вимоги в 1/8 частині його доходів, що дозволяє йому утримувати свою повнолітню доньку). При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/8 частини його доходів, сплачує аліменти на утримання його матері [PERSON] в розмірі по 1/4 частини всіх видів доходів, довічно, а також те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 10.07. 2025 року і на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial