Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 5.000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, до завершення нею навчання або досягнення двадцяти трьох років та 34.300,00 (тридцять чотири тисячі триста) гривень додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що згідно із судовим наказом Бориславського міського суду Львівської області від 24.07.2017р. №438/643/17 з [PERSON] , [INFO] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, та на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 20 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] донька позивачки та відповідача [PERSON] досягла повноліття і виплата аліментів на її утримання за вказаним судовим наказом припинилась. Після досягнення повноліття, донька позивачки та відповідача [PERSON] , продовжує навчання на 3 курсі Дрогобицької філії ВПНЗ Львівський медичний фаховий коледж «МОНАДА» (копія довідки додається). Навчається вона на денній та платній формі навчання, без отримання стипендії, а відтак потребує матеріальної допомоги батьків. Проживає [PERSON] разом з мамою (позивачкою) по [ADDRESS] , а відтак саме остання несе основний тягар утримання доньки та потребує допомоги від відповідача. Згідно з Договором про навчання від 26.07.2023р. (копія додається) вартість навчання становить: 26.800,00грн. (перший рік); 31.800,00грн. (другий рік); 36.800,00грн. (третій рік) пункт 3.1 Договору. Усі витрати на оплату навчання несе позивачка. Тому просить стягнути такі з відповідача. 20.10.2025 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 30.10.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.11.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 31.10.2025 від відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на повнолітню доньку та збільшення розміру аліментів. 25.11.2025 від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач проявив негідну поведінку як батька, знявши з реєстрації місця проживання доньку [PERSON] , занадто зменшує своє хороше майнове становище та доходи. 25.11.2025 розгляд справи відкладено на 16.12.2025. Суд протокольною ухвалою залучив третю особу [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили такий задоволити. Вважає, що відповідач повинен утримувати доньку поки вона продовжує навчання. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачка вимагає від нього надмірних коштів на дітей. В свою чергу він не відмовляється надавати матеріальну допомогу дітям і таку надає коли має змогу. Пояснив, що донька офіційно працює, деякий час проживала разом з ним, має заробітну плату і тому не потребує матеріальної допомоги. Він перебуває у важкому матеріальному становищі, через стан здоров`я є безробітним, доглядає за своїми батьками. Зазначив, що навчання дочки на платній формі з ним не погоджували, його не питали чи він зможе оплачувати навчання, він навіть не знав, що донька вчиться на платній основі. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги підтримує, оскільки вважає, що батько повинен її утримувати поки вона навчається. Разом з тим пояснила, що працює фармацевтом в аптеці, має заробітну плату в розмірі 18 тисяч гривень, з яких частково гроші віддає своїй матері, оскільки в неї четверо дітей і вона потребує матеріальної допомоги. Вказала, що навчається на третьому курсі 3 курсі і деявний час дійсно проживала у батька. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши оставини справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Суд встановив, що 29.06.2006 по 23.08.2017 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народились двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Бориславського міського суду Львівської області від 24.07.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісно, починаючи з 20 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. 29.05.2020 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до Акту про фактичне проживання особи без реєстрації від 06.10.2025 [PERSON] фактично проживання без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.10.2025 вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим встановлено і сторонами не оспорюється, що [PERSON] проживає разом з матір`ю. Щодо стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті\~53\~Конституції України\~кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття\~198\~СК\~України). Відповідно до статті\~199\~СК\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті\~182\~СК\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок, щодо застосування ст. 199 Сімейного кодексу України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги, та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та навчається на ІІІ курсі у Дрогобицькій філії ВПНЗ Львівський медичний фаховий коледж «Монада» за спеціальністю «Фармація, промислова Фармація» на денній платній формі навчання без отримання стипендії. Поряд з чим суд встановив, що підтвердила в судовому засіданні третя особа [PERSON] , вона працює, має самостійний заробіток , з якого частину коштів віддає матері як фінансову допомогу, тобто фактично сама фінансової допомоги не потребує. Відповідач офіційно не працює, має проблеми зі здоров`ям через отримані в минулому опіки, що підтверджується витягом з медичної картки [PERSON] ( а.с 53), тобто не має можливості надати матеріальну допомогу. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що часто бачать у [PERSON] дітей, зокрема дочку [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] працює в аптеці і неодноразово бачила, як її батько відвозить додому та возить на роботу, проживає та проводить багато часу з батьком (а.с. 59). З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що часто бачить [PERSON] у свого батька [PERSON] , який проживає поруч, також батько возить доньку на роботу (а.с. 60). Суд відхиляє доводи сторони позивача щодо ухилення батьком [PERSON] від надання коштів на навчання [PERSON] , оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до яких відповідачем неодноразово надавалися кошти позивачу Доводи позивачки про одноособове утримання повнолітньої доньки матір`ю не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цієї справи. Позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), що відповідає правовій позиції висловленій у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої, виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до Довідки № 46 від 06.10.2025 [PERSON] навчається на ІІІ курсі у Дрогобицькій філії ВПНЗ Львівський медичний фаховий коледж «Монада» за спеціальністю «Фармація, промислова Фармація» на денній платній формі навчання без отримання стипендії. Відповідно до Договору про навчання у Дрогобицькій філії ВПНЗ Львівський медичний фаховий коледж «Монада» від 26.07.2023 [PERSON] було здійснено оплату за навчання доньки в сумі 51000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 06.06.2024, 06.07.2024, 12.08.2024, 06.09.2024, 09.10.2024, 04.11.2024, 05.12.2024, 07.01.2025, 13.02.2025, 06.03.2025, 04.04.2025, 11.05.2025, 13.06.2025, 10.07.2025, 17.08.2025, 14.09.2025, 06.10.2025. Відтак, [PERSON] за умовами договору є замовником і взяла на себе зобов`язання щодо оплати за послуги. У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц (провадження № 61-16115св19) зазначено, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, оскільки навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі статтею\~185\~СК\~України. Також донька сторін досягла повноліття, тому немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті\~185\~СК\~України. У постанові КЦС ВС від 26 серпня 2020 року у справі N 336/1488/19 зазначає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті\~185 СК України. Позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки на платній основі. Навчальний заклад\~Дрогобицька філія ВПНЗ Львівський медичний фаховий коледж «Монада», спеціальність «Фармація, промислова Фармація»\~було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем. З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: dismissed