Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту в якому вказує, що 24 листопада 2019 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 282177, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором на підставі якого відповідачу було надано грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання перед відповідачем та надало кредит у розмірі 4500.00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на картку, в свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти у розмірі 1487.70 гривень, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі - 15295.50 гривень, а саме: - 4500.00 гривень заборгованість по тілу кредиту; - 10795.50 гривень заборгованість по відсотках. 22 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу № 015-220221 та було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 282177 від 24 листопада 2019 року. В подальшому, 21 жовтня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 20241021/2, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 282177 від 24 листопада 2019 року на суму 15295.50 гривень, яка станом на дату подачі позову не погашена в зв`язку з чим позивачем було здійснено нарахування коштів в розмірі 2888.01 гривень інфляційного збільшення. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 18183.51 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою від 04 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в\~судові засідання 01 грудня 2025 року та 18 грудня 2025 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судового виклику № 288/1795/25/20266/25 вих. від 04 грудня 2025 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 18 грудня 2025 року о 13.00 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 24 листопада 2019 року між товариством - товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та клієнтом [PERSON] укладено Договір № 282177 про надання коштів у позику, у тому числі й на умовах споживчого кредиту від 24 листопада 2019 року, який підписано [PERSON] електронним підписом, яким визначено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», які розміщені на сайті www.credit7.ua. Приймаючи умови цього Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися та за умовами якого: - Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 4500.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою /п.1.1./; - позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором /п.1.2./; - сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: - акційна процентна ставка становить 1,14 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (416,10 процентів річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; - стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50 процентів річних) /п.1.3./; - сукупна вартість позики за акційною ставкою складає 134,20 % від суми позики (у процентному виразі) або 6039.00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 34,20% від суми позики (у процентному виразі) або 1539.00 грн. (у грошовому виразі) /п.1.4./; - сукупна вартість позики за стандартною процентною ставкою складає 157,00 % від суми позики (у процентному виразі) або 7065.00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 57,00% від суми позики (у процентному виразі) або 2565.00 грн. (у грошовому виразі) /п.1.5/; - позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Клієнтом /п.1.6./; - товариство має право укласти Договір відступлення права вимоги за Договір або договір факторингу з будь-якою третьою особою /п.2.1./. /а.с.7-9/ Згідно Додатку № 1 до Договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 282177 від 24 листопада 2019 року наведено Графік платежів до Договору, клієнт [PERSON] : - дата повернення позики не пізніше 24 грудня 2019 року; - сума позики 4500.00 гривень, - сума нарахованих процентів 1539.00 гривень, разом до оплати 6039.00 гривень. /а.с.9/ В паспорті споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який 24 листопада 2019 року підписано [PERSON] електронним підписом, товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставка та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; - додаткову інформацію; - інші важливі правові аспекти. /а.с.10-11/ Відповідно до повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей», направленого товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура України», на підставі договору ВП-230119-2 від 23 січня 2019 року, було здійснено наступний успішний переказ коштів на картку клієнта: - 24 листопада 2019 року на суму 4500.00 грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 795187, номер транзакції в системі WayForPay - Credit7-282177-4. /а.с.33/ Додатковим договором 321899 від 22 грудня 2019 року до Договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 282177 від 24 листопада 2019 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] визначено: - у зв`язку із неможливістю виконання Клієнтом зобов`язань за Договором № 282177 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 24.11.2019 року у повному обсязі та у встановлений строк, Клієнт звернувся до Товариства із проханням продовження строку користування позикою, Сторони домовились про наступне: - продовжити строк користування позикою на строк, що дорівнює установленому пунктом 1.2. Договору строку користування позикою; - встановити нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів - не пізніше 24.12.2019; - сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: - процентна ставка становить 1,60% процентів від суми позики за кожен день користування позикою (584,00 процентів річних) у межах строку повернення позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору /п.1/; - всі інші умови Договору, не вказані в цьому Додатковому договорі, залишаються незмінними і Сторони підтверджують за ними свої зобов`язання /п.3./. /а.с.12/ В паспорті споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який 22 грудня 2019 року підписано [PERSON] електронним підписом, товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставка та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; - додаткову інформацію; - інші важливі правові аспекти. /а.с.13-14/ Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 282177 від 24 листопада 2019 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 21 лютого 2021 року, позичальник [PERSON] , заборгованість за період з 24 листопада 2019 року по 17 березня 2020 року становить: - 4500.00 гривень тіло кредиту; - 5823.00 гривень, всього 10323.00 гривень. /а.с.35-36/ 22 лютого 2021 року між фактором товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та клієнтом товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 015-220221, п.1.3 якого визначено, що: - за цим Договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього договору сумі (надалі «Фінансування») в розпорядження Клієнта, за плату, на передбачених цим Договором умовах, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до Боржників за зобов`язаннями, що визначені в Реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим Договором. /а.с.15-17, 18-20, 21/ Згідно Витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог № 015-220221/01 від 22 лютого 2021 року (Додаткова угода № 1 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 року, який сформовано 21 жовтня 2024 року: - № 862, боржник [PERSON] , договір № 282177 від 24 листопада 2019 року, залишок заборгованості за тілом 4500.00 гривень, залишок заборгованості по процентам за користування 10795.50 гривень, загальна сума заборгованості 15295.50 гривень. /а.с.28-29, 30-31/ 21 жовтня 2024 року між фактором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та клієнтом товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 20241021/2, п.1.1 якого визначено, що: - за цим договором Фактор передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а Клієнт відступає Фактору належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. /а.с.22-26, 27/ Відповідно до реєстру прав вимог № 20241021/2 від 23 жовтня 2025 року: - № 172, боржник [PERSON] , договір № 282177 від 24 листопада 2019 року, залишок заборгованості за тілом 4500.00 гривень, залишок заборгованості по процентам за користування 10795.50 гривень, загальна сума заборгованості 15295.50 гривень. /а.с.32/ Згідно детального розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) [PERSON] : - 4500.00 гривень сума виданого кредиту; - 1487.70 гривень; - дата останнього платежу 22 грудня 2019 року. Станом на 23 жовтня 2025 року за Договором № 282177 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 24 листопада 2019 року, за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 18183.51 гривень, що складається з: - заборгованість по тілу кредиту 4500.00 грн.; - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки) 10795.50 грн.; - інфляційне збільшення -2888,01 грн. /а.с.34/ 03 березня 2025 року товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги за Договором про надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту № 282177 від 24 листопада 2019 року, в якій зазначено про відступлення прав вимоги заборгованості та зазначено, що розмір заборгованості становить 15295.50 гривень. /а.с.38/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статті 11 ЦК України, \~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України,\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII,\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII,\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII,\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України,\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 23 жовтня 2025 року /а.с.34/ виникла заборгованість в сумі - 15295.50 гривень, а саме: - 4500.00 гривень заборгованість по тілу кредиту; - 10795.50 гривень заборгованість по відсотках, при цьому право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, в зв`язку з чим позивачем нараховано інфляційне збільшення в розмірі 2888.01 гривень, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18183.51 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) \~ \~ \~ \~ Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - договір про надання правової допомоги № 211100172 від 22 жовтня 2025 року, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» /а.с.40/; - розрахунок суми витрат на правничу допомогу в розмірі 7000.00 гривень /а.с.41/; - рахунок на сплату коштів /а.с.41/; - акт № 1 приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 211100172 від 22 жовтня 2025 року, згідно якого за підготовку позову до [PERSON] надано послу на загальну вартість 7000.00 гривень /а.с.42/; - платіжну інструкцію від 24 жовтня 2025 року № 2107 /а.с.42/. В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Таким чином, позивачем доведено, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу при зверненні до суду в розмірі 7000.00 гривень, при цьому відповідач не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000.00 гривень підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути вказані витрати на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.45/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved