Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Стрийської міської ради Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок А-2, розташований у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що [INFO] помер [PERSON] батько позивача. Після смерті батька відкрилась спадщина, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька, оскільки постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Позивач звернулась у Стрийську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак у оформленні спадщини та видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено державним нотаріусом, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Таким чином, позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку на житловий будинок, а тому просить позов задовольнити. Відповідач Стрийська міська рада Львівської області правом на подання відзиву не скористався. Інших заяв по суті справи, виключно в яких, в силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви (клопотання) учасників справи, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15.09.2025 головуючим у справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 28/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2025 позовну заяву [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 06.10.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 29/. 06.10.2025 у судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про витребування у Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Протокольною ухвалою від 06.10.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів та відклав розгляд справи на 25.11.2025 /а.с. 36-37/. 16.10.2025 від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла копія спадкової справи № 266/2014, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 40-47/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.10.2025 /а.с. 50/. Розгляд справи по суті відбувся 18.12.2025 за участі представника позивача [PERSON] . Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів щодо предмету спору, відтак вказаний позов слід задовольнити. За наслідком судового засідання 18.12.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 23.12.2025 о 14:00 год. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у справі за позовом [PERSON] до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є дата складення повного судового рішення 23.12.2025. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть, що [INFO] помер [PERSON] , про що 16.12.2013 зроблено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Судом встановлено, що 24.01.1984 рішенням виконавчого комітету Ходовицької сільської ради народних депутатів Стрийського району Львівської області № 4 розглянуто заяву [PERSON] та погоджено виділити йому земельну ділянку на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Ходовичі /а.с. 13/. Згідно з витягу з погосподарської книги с. Ходовичі від 13.10.2009 № 148 вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] /а.с. 22/. Згідно з рішенням від 30.09.2009 № 40 виконавчий комітет Ходовицької сільської ради Стрийського району Львівської області вирішив оформити та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] /а.с. 25/. Крім того, відповідно до витягу з погосподарської книги с. Ходовичі, виданого старостою Підгірцівського старостинського округу Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Лялькою В. 30.06.2025 за № 78 встановлено, що згідно з відомостями погосподарської книги № 2 за період 1984-1985 р.р. головою робітничого двору житлового будинку за адресою [ADDRESS] вважався [PERSON] /а.с. 24/. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті [INFO] проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS] , що підтверджується довідками старости [PERSON] Підгірцівського старостинського округу Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області від 30.01.2025 № 77 та від 30.06.2025 за № 79 /а.с. 23, 26/. Згідно з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , виготовленим Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 10.06.2025 на замовлення позивача [PERSON] , будинковолодіння складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 226,8 кв.м, житловою 93,9 кв.м., до якого входить: прибудова «а», тамбур «а1», сарай «Б», вбиральня «В», огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, колодязь № 5 /а.с. 15-20/. Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 19.06.2025 № 1484 вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 980 008,00 грн /а.с. 14/. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. /а.с. 6, 8/. Оглядом витребуваної копії спадкової справи № 266/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено факт звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, факт відмови дружини померлого [PERSON] від прийняття спадщини на користь її дочки [PERSON] та відсутність інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку /а.с. 41-46/. Крім того, судом встановлено, що дружина померлого [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2025 /а.с. 10/. Судом встановлено, що державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених належним чином, що позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права /а.с. 27/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги с. Ходовичі від 30.06.2025 за № 78 головою робітничого двору житлового будинку за адресою [ADDRESS] вважався [PERSON] /а.с. 24/. Згідно з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , виготовленим Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 10.06.2025 на замовлення позивача [PERSON] , будинковолодіння складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 226,8 кв.м, житловою 93,9 кв.м., до якого входить: прибудова «а», тамбур «а1», сарай «Б», вбиральня «В», огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, колодязь № 5 /а.с. 15-20/. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми, оскільки такі містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та підтверджують наявність підстав для задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі такого; позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна її батька [PERSON] , який помер [INFO] , відповідач проти задоволення позову не заперечив, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності в порядку ст. 13 ЦПК України суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved