Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист особистих немайнових прав, визнання дій протиправними, видалення персональних даних та стягнення моральної шкоди. Позивач посилається на те, що 30 червня 2025 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю постановила ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі № 179/952/25 в порядку загального позовного провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора Перещепинської міської ради Федоришиної Оксани Володимирівни про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва. У зв`язку із цим [PERSON] систематично поширює у соцмедійному застосунку Тік Ток інформацію про судовий процес, який триває, створюючи відеофайли для широкого кола користувачів застосунку під псевдонімом облікового запису (нікнейм) - [PERSON] (@ [NUMBER] ), при цьому, дійсні факти та обставини подаються у маніпулятивній формі, тобто розкривається один аспект і замовчується інший, щось виривається з контексту, вигідні факти озвучуються, невигідні замовчуються тощо. Відповідач, таким чином, завдає шкоди приватному життю позивача (у контексті прав людини - усі аспекти життя та ідентичності людини як соціальні, так і фізичні), зокрема, його стосункам з дружиною, родичами, друзями та більш широким зовнішнім колом людей; суспільну шкоду, оскільки у соцмедійному застосунку Тік Ток про судовий процес по справі № 179/952/25 її інтеракція -приймати на себе роль іншої - борчині за справедливість, фактично підриває призначення суду як - особливого соціального інституту, щодо захисту прав та інтересів осіб, а також правовому регулюванні суспільних відносин через неухильне дотримання законності. З огляду на викладене, вважає, що поширення відповідачем соцмедійному застосунку Тік Ток інформації про судовий процес, який триває, шляхом створення відеофайлів, з одного боку, не є результатом критичної оцінки певних фактів, які підтверджуються доказами чи оціночними судженнями, а така інформація висловлена у формі фактичних тверджень та за своїй змістом спрямована на те, щоб створити у сторонньої особи (широкого загалу користувачів Тік Ток) негативне уявлення про позивача, з іншого - віртуальна аргументація відповідача (коли йдеться не про обговорення вже вирішеної цивільної справи, а саме про справу, яка знаходяться на розгляді у суді) має намір вплинути на суддю та його помічників, які готують по справі проекти судових рішень, і, водночас, не відповідає процесуальному закону, його приписам, зокрема, щодо змагальності сторін. У вересні 2025 року відповідач у соцмедійному застосунку Тік Ток (китайський соцмедійний застосунок для створення та поширення коротких відео), розповсюдивши копію клопотання позивача до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи (цивільна справа № 179/952/25) без участі сторони від 15.09.2025, без згоди позивача поширила серед широкого загалу користувачів Тік Ток персональні дані позивача, а саме: прізвище, ім`я та по батькові; оприлюднила адресу місця проживання, номер мобільного телефону, реєстраційний номер облікової картки платника податків, внаслідок чого до персональних даних позивача відбувся доступ невизначеного кола осіб, і в результаті чого було порушено право позивача на персональний захист від незаконної обробки. З метою захисту свого права на приватне життя позивач звернувся до відповідача з вимогою видалити із соцмедійного застосунка Тік Ток відеофайлів під псевдонімом облікового запису (нікнейм) - [PERSON] (@ [NUMBER] ) про судовий процес (по справі № 179/952/25) до набрання рішення суду по справі № 179/952/25 законної сили та видалити відеофайл, в якому мітиться копія клопотання позивача до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи цивільна справа № 179/952/25 без участі сторони від 15.09.2025 р. з персональними даними, однак відповідь на зазначену вимогу не отримав. У результаті протиправних дій відповідача, позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягає у спричиненні душевних страждань. Окрім цього, оприлюднення в соцмедійному застосунку Тік Ток відеофайлів під псевдонімом облікового запису (нікнейм) - [PERSON] (@ [NUMBER] ) про судовий процес (по справі № 179/952/25) завдає шкоди його сімейному життю: негативна атмосфера та емоційний стрес через психологічний аб`юз з боку відповідача порушили сімейний затишок; в сімейних взаєминах почали виникати різноманітні непорозуміння та проблеми. Через поширення відповідачем відеофайлів в соцмедійному застосунку Тік Ток про судовий процес (по справі № 179/952/25) позивач зазнав репутаційних втрат: виникли труднощі щодо встановлення та розвиток стосунків з іншими людьми; деякі сусіди перестали вітатись з позивачем. У зв`язку із наведеним, позивач прохає: - визнати протиправними дії [PERSON] , які полягають у поширенні в соцмедійному застосунку Тік Ток відеофайла про судовий процес (по справі № 179/952/25), що триває, та оприлюднення в соцмедійному застосунку Тік Ток персональних даних [PERSON] , де вказано повністю його прізвище, ім`я та по батькові; адресу його місця проживання; номер мобільного телефону; реєстраційний номер облікової картки платника податків; - зобов`язати [PERSON] видалити із соцмедійного застосунка Тік Ток відеофайл під псевдонімом облікового запису (нікнейм) - [PERSON] (@ [NUMBER] ) про судовий процес (по справі № 179/952/25), в якому мітиться копія клопотання до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи (цивільна справа № 179/952/25) без участі сторони від 15.09.2025р. з персональними даними [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду за розповсюдження його персональних даних в розмірі 50 000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги щодо визнання протиправними її дій щодо поширення персональних даних позивача, однак зазначила, що відео-файл з персональними даними [PERSON] видалено. Заперечила щодо стягнення моральної шкоди через необґрунтованість. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2025 року суддею Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі № 179/952/25 в порядку загального позовного провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора Перещепинської міської ради Федоришиної Оксани Володимирівни про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва. У вересні 2025 року [PERSON] у соцмедійному застосунку Тік Ток розповсюдила копію клопотання [PERSON] до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи (цивільна справа № 179/952/25) без участі сторони від 15.09.2025, без згоди позивача поширила серед широкого загалу користувачів Тік Ток персональні дані позивача, а саме: прізвище, ім`я та по батькові; оприлюднила адресу місця проживання, номер мобільного телефону, реєстраційний номер облікової картки платника податків (а. с. 13). Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Положення цієї статті роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України. Конституційний Суд України, розтлумачивши положення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважав, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом. На виконання положення статті 32 Конституції України, а також з метою імплементації Конвенції Ради Європи N 108 Верховна Рада України схвалила Закон України "Про захист персональних даних", в статті 1 якого закріплено, що цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Згідно з частиною другою статті 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Статтею 270 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав та зазначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ст. 301 ЦК України, фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», згода суб`єкта персональних даних - це добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. Як вбачається із листа [PERSON] від 30.09.2025 року, надісланого відповідачці, позивач повідомляє, що дії відповідачки щодо поширення його персональних даних є протиправними, у зв`язку з чим прохає видалити у недійному за стосунку Тік Ток інформацію про судовий процес по справі № 179/952/25 (а. с. 12). Таким чином, відповідачем було поширено конфіденційну інформацію про [PERSON] , права на поширення цієї інформації відповідачка не мала, оскільки позивач не надавав згоди на розкриття його персональних даних. Такі дії призвели до порушення права на таємницю та недоторканість приватного життя позивача. Належним способом захисту прав [PERSON] є визнання протиправними відповідачки щодо поширення такої інформації. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] видалити із соцмедійного застосунка Тік Ток відеофайл про судовий процес (по справі № 179/952/25), в якому мітиться копія клопотання до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи (цивільна справа № 179/952/25) без участі сторони від 15.09.2025р. з персональними даними [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. З пояснень відповідачки наданих в судовому засіданні вбачається, що відеофайл під псевдонімом облікового запису (нікнейм) - [PERSON] (@ [NUMBER] ) про судовий процес (по справі № 179/952/25), в якому мітиться копія клопотання до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про розгляд справи (цивільна справа № 179/952/25) без участі сторони від 15.09.2025р. з персональними даними [PERSON] , видалений 17 жовтня 2025 року. Вказані обставини також не заперечуються позивачем у його запереченні від 12.12.2025. Отже, виходячи з обставин того, що відповідачкою видалено персональні дані позивача, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне закрити провадження щодо вказаної позовної вимоги через відсутність предмету спору. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки моральної шкоди за розповсюдження його персональних даних в розмірі 50 000 грн. Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав". Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (див. ухвалу Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 61-28299св18), постанову Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20). Зазначене кореспондується в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 496/1691/19. Виходячи з обставин справи, а саме встановлення судом протиправності дій відповідачки, суд вважає, що сума у розмірі 5 000 грн. є достатньою сатисфакцією моральної шкоди, спричиненої позивачеві поширенням відповідачкою його персональних даних. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було було сплачено судовий збір 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір по справі слід стягнути з відповідачки на користь позивача в розмірі 3 028 грн. 20 коп.

Outcome: partial