Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (далі ТОВ «Новий Колектор») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.05.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» (далі ТОВ «Споживчий Центр») та відповідачем укладено кредитний договір № 18.05.2018-100000899 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3 000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. 12.07.2023 року року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № 120723-8, відповідно до якого ТОВ «Споживчий Центр» передало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18.05.2018-100000899. 14.07.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») та [PERSON] укладено кредитний договір № 0748-2859 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до даного договору відповідачу надано кредит у розмірі 3 000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. 26.12.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0748-2859. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, станом на 18.08.2025 року утворилась заборгованість за договором № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року у розмірі 3 840,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 840,00 грн, та заборгованість за договором № 0748-2859 від 14.07.2021 року в розмірі 9 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 6 000,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами в розмірі 12 840,00 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу в його відсутності та згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 18.05.2018 року між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 18.05.2018-100000899 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.14). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується додатково довідкою субконто (виписка) та електронним чеком про переказ коштів (а.с.13), на наступних умовах: строк, на який надається кредит 14 календарних днів з дати отримання; період користування кредитом до 31.05.2018 року включно; процентна ставка - фіксована незмінювана процентна ставка у розмірі 28 % в процентному значенні. Згідно з пунктом 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2. договору встановлено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до пункту 1.3. договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (пункт 2.1. договору). Згідно з пунктом 2.3. договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування кредитом (пункт 2.4. договору). Відповідно до підпункту «а» пункту 4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно з пунктом 5.4. кредитного договору (пункт 7.1. договору). 12.07.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № 120723-8, відповідно до якого ТОВ «Споживчий Центр» передало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18.05.2018-100000899 (а.с.55). 14.07.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0748-2859 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.14 ). Відповідно до умов договору № 0748-2859 позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів, на наступних умовах: строк, на який надається кредит, 14 календарних днів; тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Згідно з пунктом 1.2 договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту кредитна лінія. У пункті 2.5. договору встановлено, що заявлений строк користування кредитом складає 14 календарних днів з дня отримання кредиту. Заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання цього договору строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Розмір процентів за користування кредитом: 2,5 % (дві цілих, п`ять десятих відсотка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом (стандартна ставка). Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом перерахування кредиту на рахунок кредитодавця, вказаний у цьому договорі. У випадках, визначених цим договором позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2 % (дві цілих, нуль десятих відсотка) (знижена ставка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 2.4. договору). Згідно з пунктом 2.8. договору визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: не більше 300 % від загального розміру наданого кредиту (у відсотковому вираженні) або 9 000,00 грн та включає в себе: суму кредиту, проценти за користування кредитом не більше 200 % від загального розміру наданого кредиту (у відсотковому вираженні) або 6 000,00 грн (у грошовому вираженні). Вказані дії позичальників підтверджуються моніторингом їх дій в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Відповідно до кредитного договору № 0748-2859 від 14.07.2021 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (а.с.13). 26.12.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0748-2859 (а.с.44). Відповідно до реєстрів боржників від 12.07.2023 року та від 26.12.2024 року ТОВ «Новий Колектор» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року у розмірі 3 840,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 840,00 грн, та за кредитним договором № 0748-2859 від 14.07.2021 року в розмірі 9 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 6 000,00 грн. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що кредитні договори № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року та № 0748-2859 від 14.07.2021 року укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитні договори № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року та № 0748-2859 від 14.07.2021 року підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність волі відповідача на укладення кредитних договорів на відповідних умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, в передбачені договором строки грошові кошти не повернуто. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена в статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право кредитора за кредитними договорами № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року та № 0748-2859 від 14.07.2021 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом установлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідач, після заміни кредиторів, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за кредитними договорами № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року та № 0748-2859 від 14.07.2021 року. Згідно з довідкою про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 18.05.2018-100000899 від 18.05.2018 року станом на 31.07.2025 року заборгованість становить 3 840,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн; заборгованість за процентами в розмірі 840,00 грн (а.с.52). Згідно з розрахунком ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором № 0748-2859 від 14.07.2021 року станом на 26.12.2024 року становить 9 000,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 3 000,00 грн; заборгованість за процентами в розмірі 6 000,00 грн. (а.с.30). Таким чином, всупереч умов кредитних договорів відповідач свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок первісного кредитора чи позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 840,00 грн суду не надано, відповідач не скористався своїм правом надати суду у встановленому законом порядку відзив на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням таких процесуальних дій, суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 3720477310 від 21.08.2025 року. Ураховуючи зазначене, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн суд зазначає таке. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою третьоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також застосовує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: договір № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР» та ТОВ «Новий Колектор»; додаткові угоди № 4 від 14.08.2024 року, № 17 від 03.04.2025 року, № 19 від 16.04.2025 року до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року; Звіт про виконану роботу відповідно до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 14088 від 14.08.2025 року на суму 6 000,00 грн (а.с.54). Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій, зокрема: сформовано запит на складання розрахунку цiни позову та отримання перелiку необхiдних доказiв; складено позов (на пiдставi отриманих документiв); проведено детальну консультацiю замовника щодо дiй пiсля вiдкриття провадженні у справi та надано iншi консалтинговi послуги в розрiзi проведення претензiйно-позовної роботи. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в повному розмірі 6 000,00 грн. На підставі статей 525, 526, 536, 626-629, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved