Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У липні 2025 року Служба у справах дітей Сумської міської ради звернулась до суду, діючи в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позовом. Вимоги мотивує тим, що відповідачі є батьками дітей. З січня 2024 року діти були взяті на облік як такі, які перебувають у складних життєвих обставинах. Батько дітей з сім`єю не проживав, вихованням дітей не займався. З 19.01.2024 року мати дітей перебувала під вартою, а діти були влаштовані в сім`ю рідної баби [PERSON] . Після повернення [PERSON] з під варти, мати вела деструктивний спосіб життя, на тривалий час покидала дійте на бабусю, не мала постійного працевлаштування., зловживала алкогольними напоями. Неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків виховання дітей. У зв`язку з засудженням [PERSON] до позбавлення волі та залишенням дітей без батьківського піклування Полтавським апеляційним судом від 29.04.2025 року ухвалено порушити перед управлінням питання про необхідність влаштування дітей або встановлення над ними опіки. Батько дітей в поданій 23.06.2025 року заяві повідомив, що не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Всі вжиті заходи позитивного результату, щоб змінити поведінку матері та батька на краще. Просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.07.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.11.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19.12.2025 року у зв`язку із надходженням від матері [PERSON] заяви про те, що він зник безвісти за особливих обставин, роз`єднано позовні вимоги та вимогу про позбавлення батьківських прав батька дітей та стягнення з нього аліментів виділено в самостійне провадження. У судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, заяви з процесуальних питань також від неї не надходили. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] з 19.10.2016 перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с.12). Згідно інформації на запит від 29.01.202 [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно повідомлення СРУП ГУНП в Сумській області від 19.01.2024, у зв`язку з обранням [PERSON] запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, ініційоване питання про влаштування дітей , які проживали з нею (а.с.19-21). Згідно наказу Управління «Служба у справах дітей» СМР від 23.01.2024 № 8 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.13). Згідно наказу Управління «Служба у справах дітей» СМР від 22.01.2024 № 5 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано з 22.01.2024 року у сім`ю рідної бабусі [PERSON] (а.с.16). Згідно наказу Управління «Служба у справах дітей» СМР від 24.03.2025 № 19 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] знято з обліку як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.14). Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 19.12.2024 року у справі № 591/2166/24 [PERSON] засуджено за ст.307 ч.2 КК України. Вироком Полтавського апеляційного суду від 15.04.2025 року вирок Зарічного районного суду м.суми від 19.12.2024 року в частині призначення покарання скасовано, призначено [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України , покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією частини майна, яке є її власністю (а.с.22-27). Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.04.2025 року порушено перед Управлінням «Служба у справах дітей» СМР питання про необхідність влаштування неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , або встановлення над ними опіки тчи піклування (а.с.29). Згідно наказу Управління «Служба у справах дітей» СМР від 03.06.2025 № 49 дітей взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Підстава : місце знаходження батька не відоме, матері призначено покарання у виді позбавлення волі на шість років (а.с.15). Згідно наказу Управління «Служба у справах дітей» СМР від 03.06.2025 № 37 дітей тимчасово влаштовано з 03.06.2025 року у сім`ю рідної бабусі [PERSON] (а.с.17). З довідки КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів м.Суми, Сумської області від 06.11.2024 року вбачається, що [PERSON] навчається у 2-А класі за інституційною (очною) формою навчання. Мати дівчинки [PERSON] у 2024/2025 навчальному році не підтримує зв`язок з класним керівником. Опікується вихованням та навчанням Мілани бабусі [PERSON] (а.с.30). Згідно поданої до Управління «Служба у справах дітей» СМР [PERSON] заяви від 04.06.2025, остання не заперечує проти влаштування дітей в сім`ю рідної бабусі [PERSON] та позбавлення її батьківських прав відносно дітей (а.с.38). Згідно поданої до Управління «Служба у справах дітей» СМР [PERSON] заяви від 04.06.2025, остання не заперечує проти влаштування дітей в її сім`ю на виховання, повідомила про бажання оформити опіку над дітьми та займатись їх вихованням (а.с.32). Згідно постанови Зарічного районного суду м.Суми від 13.04.2025 року у справі № 591/2656/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у вигляді попередження (а.с.56) . Станом на дату розгляду справи мати дітей відбуває покарання у Качанівській виправній колонії № 54 . На даний час будь-які дії з боку відповідача [PERSON] на підтвердження наявності у неї бажання виховувати дітей відсутні. Згідно висновку від 14.10.2025 року № 1595/27.1-27 Управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.61-62). 10 грудня 2025 року від [PERSON] (матері [PERSON] ) надійшла заява, в якій вона повідомила, що її син вважається зниклим безвісти за особливих обставин, на підтвердження надано копію сповіщення та витягу з реєстру осіб, зниклих без вісти за особливих обставин (а.с.80-81, 84). Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що на час розгляду справи мати дітей відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, тому з об`єктивних причин не має можливості займатися вихованням дітей. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що і до щастосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона не проявляла інтересу до дітей та не виконувала належним чином батьківські обов`язки. Ухвала про відкриття провадження у справі та подальші повістки про виклик у судове засідання відповідачці направлялись за місцем відбування покарання, вона їх отримувала, однак не подала заяви, у якій би висловила позицію стосовно даної справи. Також не висловлювала бажання брати участі у судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції. Вказане свідчить про байдуже ставлення відповідачки як до долі дітей, так і до подальшої долі її, як матері дітей. На думку суду, поведінка відповідачки свідчить про її незацікавленість у долі дітей, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків, тому позов частині позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на особистий рахунок дітей у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 6056,00 грн. судового збору.

Outcome: approved