Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

АТ "КБ "Глобус" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що між АТ "КБ "Глобус" та [PERSON] 26.12.2021 р. укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до договору. Відповідно до умов договору сторонами погоджено умови кредитування та графік платежів, сума кредиту 19630,57 грн., строк кредитування 24 міс. (28.12.2021 по 27.12.2023), комісія за управління кредитом 2,9%, реальна процентна ставка - 64,97808% річних. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, натомість відповідач зобов"язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.03.2025 р. утворилась заборгованість в розмірі 25600,63 грн, з яких: 17630,57 грн. - заборгованість за кредитом, 7970,06 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути на свою користь. Ухвалою суду від 15.08.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, заяв і клопотань не надсилав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ "КБ "Глобус" та [PERSON] 26.12.2021 р. укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до договору (а.с. 30-31). Підписана ним анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту складають між ним та АТ «КБ «Глобус» договір, за яким сторонами погоджено умови кредитування та графік платежів, сума кредиту 19630,57 грн., строк кредитування 24 міс. (28.12.2021 по 27.12.2023), комісія за управління кредитом 2,9%, реальна процентна ставка - 64,97808% річних. [PERSON] своїм підписом у заяві-анкеті №41652577 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 26.12.2021 погодився на істотні умови договору, а також підтвердив, що він письмово ознайомлений про загальну вартість споживчого кредиту, загальними витратами за споживчим кредитом, умови йому зрозумілі і не потребуються тлумачення (п. 2 Анкети). Відповідач зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.03.2025 р. утворилась заборгованість в розмірі 25600,63 грн., з яких: 17630,57 грн. - заборгованість за кредитом, 7970,06 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-16). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає повному задоволенню. 01.07.2025 р. між позивачем АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Рибитвою О. А. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010725. (копія на а.с. 42) Згідно акту прийому - передачі послуг за Договором № 010725 про надання професійної правничої допомоги (копія на а.с. 5) та платіжної інструкції кредитового переказу коштів встановлено, що загальна вартість наданої правничої допомоги становить 7500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн судового збору та 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved