Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

05 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування якого позивач зазначає, що 24.04.2021 ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку відповідач 24.04.2021 прийняв і ТОВ «Бізнес Позика» направило йому через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, тому 24.04.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 294314-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме одноразовим ідентифікатором. За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 35000,00 грн. на засадах строковості, зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 0,99289584 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальник вказав в особистому кабінеті. Крім того, 23.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 294314-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатковий кредит у розмірі 11000,00 грн. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 08.08.2025 утворилася заборгованість в сумі 38851,17 грн., з яких: 17926,36 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 20924,81 грн. сума прострочених платежів по процентах, які позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що через особистий кабінет на сайті кредитодавця 24 квітня 2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір №294314-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 24000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 16 тижнів, процентна ставка в день 0,99289584% фіксована, комісія за надання кредиту 3600,00 грн., термін дії договору до 14.08.2021, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 46800,00 грн., орієнтована реальна річна процентна ставка 455,32215540%. Крім того, 23.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 294314-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатковий кредит у розмірі 11000,00 грн., продовжено строк кредиту на 116 днів до 08.12.2021. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за договором про надання кредиту №294314-КС-001 від 24.04.2021 станом на 27.08.2025 становить 38851,17 грн., з яких: 17926,36 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 20924,81 грн. сума прострочених платежів по процентах. Так, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.12 ст.11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, укладення договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] , а також ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами отримання кредиту, встановленими договором, підписаним сторонами, а отже у відповідності до приписів статей 6,627 ЦК України та статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», укладені між позивачем та відповідачем електронний договір №294314-КС-001 від 24.04.2021 та Додаткова угода №1 до Договору № 294314-КС-001 про надання кредиту від 23.06.2021 вважаються такими, що прирівнюються до договору у письмовій формі. Позивач своєчасно та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором №294314-КС-001 від 24.04.2021 про надання кредиту та за Додатковою угодою №1 до Договору № 294314-КС-001 про надання кредиту від 23.06.2021, перерахувавши 24.04.2021 відповідачу на його картковий рахунок грошові кошти у розмірі 24000,00 грн., та перерахувавши 23.06.2021 відповідачу на його картковий рахунок грошові кошти у розмірі 11000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо внесення щомісячного платежу належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповне повернення позивачу, тобто неналежне виконання відповідачем умов, укладеного договору позики, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у розмірі 38851,17 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягує із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 294314-КС-001 від 24.04.2021 у розмірі 38851,17 грн., з яких: 17926,36 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 20924,81 грн. сума прострочених платежів по процентах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved