Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був уточнений 21.07.2025 року, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що спільна дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з нею, батько надає разову матеріальну допомогу, домовленості щодо постійної сплати немає, не встановлено конкретну суму до сплати аліментів щомісяця. Відповідач по справі є підприємцем, має власний магазин, щомісяця приблизно має дохід близько 40 000,00 грн. Тобто, відповідач має істотний та достатній дохід для утримання дитини, є працездатною особою, стягнень за виконавчими документами не має, інших дітей у нього не має. Таким чином, на думку позивачки, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто, до [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали уточнення позовні вимоги частково, просили стягувати на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки доходів та на утримання дружини аліменти у розмірі 1/8 частки, оскільки розмір аліментів, який просить стягувати позивачка буде складати майже 50 відсотків заробітку відповідача. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, зареєстрованого житла в нього немає, інших дітей не має. 24.01.2025 року [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву (а.с.20-21) та 02.09.2025 року надав суду письмові пояснення до уточненої позовної заяви, в яких вказав, що вимоги уточненої позовної заяви визнає частково, а саме, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років визнає в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу). Вказав, що він офіційно працевлаштований та отримує заробітну платню. Посилання позивачки, що він є підприємцем, має власний магазин та його дохід складає 40 000,00 грн. не відповідає дійсності. На даний час відповідачем сплачуються аліменти в розмірі 3000 4000 грн. Стягнення аліментів у розмірі, якому просить позивачка, буде складати майже 1/2 частку його заробітної плати (а.с.104). Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 1 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.10.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 722 від 27.10.2022 року (а.с.9). Як вбачається з довідки про доходи Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] працює у Катлабузькій селищній раді з 02.09.2024 року за основним місцем роботи та займає посаду головного спеціаліста з питань цивільного захисту, оборонної, мобілізаційної роботи та взаємодії з правоохоронними органами сектору цивільного захисту. Посадовий оклад становить 7500,00 грн. та заробітна плата за період з 02.09.2024 року по 31.12.2024 року склала 80024,38 грн. (а.с.27). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела / суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року [PERSON] отримав доходи з таких джерел: ТОВ «СІГНАЛ-АВТО» - 20 000,00 грн., Катлабузька селищна рада Ізмаїльського району Одеської області 12 280,00 грн. (а.с.29). Відповідно до повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» від 08.05.2025 року, АТ «Райффайзен Банк» від 08.05.2025 року №81-15-9/5746, АБ «Південний» від 13.05.1025 року, АТ «ОТП Банк» від 14.05.2025 року, АТ «Перший інвестиційний банк» від 13.05.2025 року, АТ «Укрсиббанк» від 06.05.2025 року, ПАТ «Восток банк» від 06.06.2025 року на ім`я [PERSON] інформація щодо наявних відкритих / закритих поточних, вкладних (депозитних) банківських рахунків в АТ «Ощадбанк» відсутня (а.с.59, 60, 62, 67, 79, 81, 88). Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 09.05.2025 року за період з 01.01.2022 року по 16.04.2025 року на [PERSON] обліковується банківський рахунок та надано рух коштів по вказаному рахунку (а.с.64, 65 диск). Відповідно до повідомлення АТ «ПриватБанк» від 19.05.2025 року станом на 14.05.2025 року за [PERSON] обліковуються банківські рахунки, статус - закриті (а.с.69). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини підлягають задоволенню, у зв`язку з їх визнанням відповідачем, а також, у зв`язку з тим, що такий розмір передбачено законодавством. Тому, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 13.11.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . Частиною 1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Згідно ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері, з якою проживає дитина, на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи розірвано шлюб, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.01.2018 по справі №541/1208/16-ц. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір аліментів, визначений судом участці заробітку (доходу) матері, батька, не підлягає індексації відповідно до закону. Що стосується розміру аліментів, суд виходить з наступного. Як вбачається з довідки про доходи Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області посадовий оклад [PERSON] становить 7500,00 грн. та заробітна плата за період з 02.09.2024 року по 31.12.2024 року склала 80024,38 грн., тобто 20000 грн. на місяць. Доказів наявності у відповідача на утриманні інших осіб не надано. Тому, виходячи з заробітної плати 20000 грн., суд приходить до таких розрахунків: 1/4 на дитину складає - 5000 грн., та 1/6 на дружину - 3300 грн., залишок 11 700 грн., що перевищує прожитковий мінімум працездатної особи визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік». Враховуючи викладене, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи стягнення з 13.11.2024 року до [INFO] . Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що у випадку стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання дружини, то це буде майже 50 відсотків заробітної плати відповідача, так як законодавством не заборонено стягнення аліментів у такому розмірі. Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial