Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви Обслуговуючого кооперативу «Жемчужний Квартал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 29425,64 гривень, інфляційних втрат у розмірі 4216,69 гривень, 3% річних у розмірі 410,69 гривень, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОК «Жемчужний квартал» створений для експлуатації та управління житлових комплексом, який складається з одного багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] .Обслуговуючий кооператив діє на підставі статуту затвердженого протоколом № 5 від 22.10.2021, та у відповідності до норм чинного законодавства. Відповідно до п. 2.3 статуту, обслуговуючий кооператив здійснює експлуатацію і ремонт будинків та утримання прибудинкових територій за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено обслуговуючий кооператив. Відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , який фактично є споживачем послуг, надання яких забезпечується обслуговуючим кооперативом, несе обов`язок по їх відшкодуванню як співвласник багатоквартирного будинку та асоційований член кооперативу. Позивач сприяє співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг та забезпечує опалення та утримання будинку та прибудинкової території, а власник забезпечує своєчасну і в повному обсязі сплату внесків і платежів на умовах, визначених чинним законодавством України, статутом обслуговуючого кооперативу та рішеннями загальних зборів обслуговуючого кооперативу. Утримання будинку, його конструктивних елементів, водопровідних та каналізаційних, електричних мереж, приміщень загального користування, двору, а також надання інших послуг проводиться позивачем виключно за кошти співвласників. З березня 2024 року і по теперішній час відповідач не виконує належним чином своїх обов`язків з оплати щомісячних внесків і платежів співвласників, в результаті чого у відповідача виникла загальна заборгованість перед обслуговуючим кооперативом «Жемчужний Квартал» у розмірі 29425,64 гривень за комплекс спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечує позивач. З урахуванням встановленого індексу інфляції, сума боргу повинна бути збільшена на розмір інфляції, з урахуванням встановленого індексу інфляції, інфляційне збільшення боргу з 01.03.2024 року по квартирі [ADDRESS] становить - 4216,69 гривень. У зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за договором, за час прострочення він зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 410,69 гривень. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2025 відкрите провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.09.2025. У судові засідання 25.09.2025, 28.10.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладений на 14.11.2025. 14.11.2025 до Приморського суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача Райтінгер К.І. надійшла заява, в якій заявниця зазначила про сплату відповідачкою суми основного боргу, просила стягнути з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «Жемчужний Квартал» інфляційні втрати в розмірі 4216,69 гривень, 3% річних у розмірі 410,69 гривень, а також витрати зі сплати судового збору. У судове засідання 14.11.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 14.11.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Розгляд справи відкладений на 08.12.2025. У судове засідання 08.12.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 08.12.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки суд вжив всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`явивс, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, враховуючи відсутність заперечень представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 08.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 23.12.2025, з урахуванням перебування судді у щорічній відпустці з 19.12.2025 по 22.12.2025 (включно). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зч.ч.1,4 статті 319 Цивільного кодексуУкраїни (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1ст. 527 ЦК України). Статтею 525ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст.610ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно допунктів 1-2,10ч.1ст.7Закону України«Про особливостіздійснення прававласності убагатоквартирному будинку»(надалі Закон№ 417-VIII)співвласники зобов`язані:забезпечувати належнеутримання таналежний санітарний,протипожежний ітехнічний станспільного майнабагатоквартирного будинку;забезпечувати технічнеобслуговування тау разінеобхідності проведенняпоточного ікапітального ремонтуспільного майнабагатоквартирного будинку;своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 417-VIII кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частино першою статті 9 Закон № 417-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон № 2866-III) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання (ч. 3 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Відповідно до ст. 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону № 2866-ІІІ об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону № 2866-ІІІ для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону № 2866-ІІІ). У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 (справа № 953/24063/19 провадження № 61-5095 св 21) зазначено, що положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. У постанові Верховного Суду від 18.03.2019 (справа № 210/5796/16-ц провадження № 61-1647св17) викладено правовий висновок, згідно з яким правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Суд встановив, що Обслуговуючий кооператив «Жемчужний Квартал» (ЄДРПОУ 42309509, місцезнаходження: 65062, м. одеса, вул. Каманіна, 16-А/1) є юридичною особою, основним вдом економічної діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10). Відповідно до статуту Обслуговуючий кооператив «Жемчужний Квартал» є юридичною особою, яка утворюється шляхом об?єднання фізичних та/або юридичних осіб, створюється і діє у відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про кооперацію», на підставі рішення установчих зборів на добровільних засадах, для експлуатації та управління житловим комплексом, який об`єднаний спільною прибудинковою територією та складається з: багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (ЖК «27 ЖЕМЧУЖИНА»); багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (ЖК «32 ЖЕМЧУЖИНА»); багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (ЖК «43 ЖЕМЧУЖИНА»); багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (ЖК «44 ЖЕМЧУЖИНА»); багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (ЖК «48 ЖЕМЧУЖИНА»); багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (ЖК «45 ЖЕМЧУЖИНА»). Згідно з п. 2.1. Статуту метою кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу (асоційованих членів) на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Кооператив здійснює експлуатацію і ремонт будинків та утримання прибудинкових територій за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності (п. 2.3. статуту). Основна діяльність кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами (п. 2.4. статуту). Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 03.09.2018 активи житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] (ЖК «ДВАДЦЯТЬ СЕДЬМАЯ ЖЕМЧУЖИНА») передані з балансу ГОІ «Допомога та захист» на баланс Обслуговуючого кооперативу «Жемчужний Квартал». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №383794523 від 20.06.2024, станом на момент її формування, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на [PERSON] . З наданих суду матеріалів вбачається, що між Обслуговуючим кооперативом «Жемчужний Квартал» та виконавцями житлово-комунальних послуг укладались договори про надання житлово-комунальних послуг, зокрема: типовий договір №10341 від 08.07.2020 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; договір №12 про надання послуг; договір №556ОЖП92 на вивіз твердих побутових відходів від 01.07.2019; договір №1095-ГВП-23 постачання природного газу від 21.06.2022; договір №1749-ОСББ (Л24)-23 постачання природного газу від 23.04.2024; договір №42309509/2023 про постачання електричної енергії споживачу від 10.10.2023; договір №96с на надання послуг з поточного технічного обслуговування від 01.06.2023; договір охорони №01/01-27/44Ж від 01.01.2024. Станом на момент звернення до суду з позовною заявою за відповідачем облковувався борг у розмірі 29425,64 гривень. У заяві від 14.11.2025 представника Обслуговуючого кооперативу «Жемчужний квартал» - Райтінгер К.І. повідомила, що основну суму боргу відповідач сплатила. Однак, інфляційні у розмірі 4216,69 гривень та 3% річних у розмірі 410,69 гривень відповідачем не сплачені. Враховуючи заяву представника позивача про сплату відповідачем основної суми боргу, відсутні підстави для задоволенні позову у цій частині. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30.01.2019, справа № 922/175/18). Позивач надав суду розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання з березня 2024 року по березень 2025 року, з якого вбачається наявність заборгованості за порушення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, а саме: інфляційні втрати в розмірі 4216,69 гривень та 3% річних у розмірі 410,69 гривень. З огляду на порушення відповідачкою зобов`язань з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 4216,69 гривень та 3% річних у розмірі 410,69 гривень. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучена копія платіжної інструкції №4206 від 20.01.2025 про сплату позивачем судового збору в розмірі 3028,00 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив факт надходження та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 411,47 гривень. Інші судові витрати по справі не заявлені.

Outcome: partial