Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Влащенко О.А. звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кімнатах [ADDRESS] , стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є наймачем кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] , що знаходяться в [ADDRESS] , на підставі ордеру від 10 червня 2025 року №255 серія А, виданого виконавчим органом Київської міської ради Головного управління житлового забезпечення . Відповідач є колишнім зятем позивача, шлюб з яким було розірвано рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року. З січня 2021 року відповідач виїхав з кімнат, забрав свої речі та майно. З січня 2021 року [PERSON] не проживає в кімнатах № [NUMBER] та [ADDRESS] , виїхав в м. Ірпінь та проживає в іншій родині, однак, з реєстрації за останнім місцем проживання не знятий, на звернення до відповідача з проханням знятися з реєстрації не реагує. Зазначає, що відповідач не проживає в житловому приміщенні більше ніж 4 роки без поважних причин, , тому згідно зі ст.71 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 лютого 2025 року визначено головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30 вересня 2025 року представник позивача - адвокат Влащенко О.А. подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кімнатах [ADDRESS] . В обґрунтування вимог заяви зазначає, що в позовній заяві в прохальній частині позивач просила винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кімнатах [ADDRESS] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Після отримання позивачем додаткових документів, в яких зазначена задекларована/зареєстрована адреса проживання/перебування [PERSON] , розпорядження від 27.10.2008 року №1794, додатку до розпорядження про нумерацію квартир в кімнатах, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що відповідач зареєстрований в житлових приміщеннях в кімнатах [ADDRESS] , [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року прийнято заяву представника [PERSON] - адвоката Влащенка О.А. про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням зміненого предмету позову. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням зміненого предмету позову, підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача та її представника, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно ордеру №255 серія А, виданого 10 червня 2005 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивач [PERSON] є наймачем кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного ордеру, ордер виданий [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 30,3 кв.м., яке складається з двох кімнат в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (донька). Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №1794 від 27 жовтня 2008 року Про внесення змін до розпорядження Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 29 січня 2008 року №106 «Про впорядкування жилої площі в будинку [ADDRESS] , та зміна нумерації квартир в будинку [ADDRESS] », змінено нумерацію квартир, в тому числі кімнат [ADDRESS] та [ADDRESS] на [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно. Відповідач [PERSON] є колишнім зятем позивача, що підтверджується копією рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року у справі №760/27804/21, відповідно до якого розірвано шлюб, укладений між [PERSON] (донькою позивача) та [PERSON] . Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] , який зареєстрований у кімнатах, не проживає за місцем реєстрації більше чотирьох років, у січні 2021 року забрав свої речі та виїхав на проживання у м. Ірпінь. Оскільки вона позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися житловим приміщенням через реєстрацію у ньому відповідача, змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням зареєстрованої особи, наявні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності за місцем реєстрації більше одного року. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства України, є недійсними. До відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також норми Цивільного кодексу України (стаття 62 ЖК України). Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Статтею 65 ЖК України передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частинами 1, 2 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 14 лютого 2025 року, підписаного мешканцями будинку [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] фактично не проживає в [ADDRESS] , [ADDRESS] з 05 жовтня 2023 року. Відповідно до довідки про непроживання особи за адресою місця реєстрації від 19 лютого 2025 року, виданої начальником ЖЕД №902 [PERSON] , [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Факт непроживання відповідача за адресою реєстрації підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є сусідкою позивача, повідомила суду, що відповідача не бачила після жовтня 2023 року, відомо, що він розлучився із донькою позивача та виїхав із постійного місця реєстрації. Свідок [PERSON] , яка проживає з позивачем на одному поверсі, підтвердила, що відповідач є колишнім зятем позивача. Дочка позивача проживала разом із відповідачем, після розлучення, орієнтовно з кінця осені 2023 року відповідач пропав з поля зору. Відомо, що він виїхав, інформації куди саме виїхав відповідач не має. Крім того, допитана в якості свідка [PERSON] , яка є сусідкою позивача та проживає на другому поверсі житлового будинку [ADDRESS] , повідомила суду, що відповідач не проживає за адресою реєстрації з жовтня 2023 року, після розлучення з донькою позивача переїхав, куди саме, їй не відомо.. Таким чином, позивачем доведено належними доказами, що відповідач [PERSON] як член сім`ї наймача житла відсутній у кімнатах [NUMBER] у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. Поважних причин його неявки у такому житлі чи інших домовленостей між наймачем житла і відповідачем на користування цим житлом у разі його відсутності понад пів року судом не встановлено. Указані обставини відповідачем не спростовані. Відтак, вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved