Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

10.07.2025 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 29.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29.10.2024-100001237, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 15000 грн. на строк 105 днів, на умовах строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу 4149-49XX-XXXX-9588. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 38250 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 15000 грн., заборгованість за процентами - 12600 грн., заборгованість по комісії - 3150 грн., неустойка - 7500 грн. 02.10.2025 відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», він, як військовослужбовець, звільнений від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. Крім того, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що йому надаються, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними. Просить задовольнити позовні вимоги частково, в сумі 15000 грн. (тіло кредиту), а також зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 3000 грн. 07.10.2025 позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що комісія пов`язана з перерахуванням кредитодавцем коштів на рахунок позичальника, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, тому плата за надання кредиту на картку, зазначену позичальником, є виправданою. Просить позовні вимоги задовольнити. 28.10.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що нарахована сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 38250 грн. є недоведеною позивачем, у зв`язку з чим, вимога щодо нарахування відсотків в сумі 12600 грн., комісії в сумі 3150 грн., та неустойки у розмірі 7500 грн., задоволенню не підлягає. Просить задовольнити позовні вимоги частково в сумі 15000 грн. 01.12.2025 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 29.10.2024-100001237 від 29.10.2024 у розмірі 18150 грн. (тіло кредиту та комісію) та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29.10.2024-100001237 (далі договір, кредитний договір), що підтверджується копією інформації з BankID щодо позичальника, копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копією заявки кредитного договору № 29.10.2024-100001237, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), копією паспорту споживчого кредиту (а.с. 19-36). Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 15000 грн. на строк 105 днів, шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-9588, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію. Процентна ставка фіксована і становить 1 % за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 1050 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1050 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Дата повернення кредиту 10.02.2025. Договір діє протягом одного року. На виконання умов договору 29.10.2024 позивач перерахував відповідачу кредит в сумі 15000 грн. на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 237-3006 від 30.06.2025, випискою по рахунку відповідача за 29.10.2024 (а.с. 12, 55). Згідно довідки-розрахунку відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 38250 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12600 грн. заборгованість за процентами за період з 29.10.2024 по 10.02.2025, 3150 грн. заборгованість по комісії, 7500 грн. неустойка (а. с. 13) Відповідач перебуває на військовій службі за контрактом з 06.04.2021 по теперішній час, що підтверджується копією довідки форми 5, виданої військовою частиною [NUMBER] від 09.09.2025 № 695, копією військового квитка серії [NUMBER] від 05.04.2021 (а.с. 80-81). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідач як військовослужбовець звільнений від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути відповідача заборгованість в сумі 18150 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3150 грн. заборгованість по комісії. Відповідач визнав позов в частині стягнення тіла кредиту в сумі 15000 грн. Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, і підписуючи договір, відповідач погодився з розміром комісії за отримання кредитних коштів. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зроблено висновок, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на вказане, суд приймає до уваги посилання відповідача щодо неправомірності вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки позивачем не надано доказів переліку послуг, за які ним нараховувалася комісія за обслуговування кредитної заборгованості, тому такі вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 29.10.2024-100001237 від 29.10.2024 в сумі 16050 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1050 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту. Щодо розподілу судових витрат. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2142,12 грн. (2422,40 х 16050 : 18150). Разом з тим відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати судового збору і повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 2142,12 грн.

Outcome: partial