Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

03.10.2025 року представник позивача Мушак Я.Я. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування службовим приміщенням та її виселення без надання іншого житлового приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до\~розділу 1\~Положення затверджено\~наказом ДСНС\~№ 307\~від 24.05.2013 (у\~редакції наказу\~ДСНС №\~706\~від 23.06.2025)\~(далі\~ Положення\~4\~ДПРЗ)\~4 ДЕРЖАВНИЙ ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНИЙ\~ЗАГІН ГОЛОВНОГО\~УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ\~УКРАЇНИ З\~НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ\~В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКІЙ\~ОБЛАСТІ (далі\~4\~ДПРЗ,\~Загін)\~(ідентифікаційний\~код 38200990)\~є державним пожежно-рятувальним\~підрозділом зі\~статусом державної\~аварійно- рятувальної служби. Відповідно до п.1.1. Положення 4 ДПРЗ, Загін є правонаступником 9 ДПРЧ Територіального управління МНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38074534), 11 ДПРЧ Територіального управління МНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38200990), 9 ДПРЧ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38074534), 11 ДПРЧ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38200990), 14 ДПРЧ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38026198), 12 ДПРЧ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38140979) та 5 ДПРЗ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38153333). Згідно з пунктом 1.4. Положення 4 ДПРЗ, Загін належить до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується Головному управлінню ДСНС України в Івано-Франківській області (далі територіальний орган). Відповідно до пункту 5.2. Положення 4 ДПРЗ, майно отримане Загоном від ДСНС, територіального органу, інших юридичних та фізичних осіб або придбане за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Загін використовує закріплене за ним майно лише за його цільовим і функціональним призначенням. Згідно з пунктом 5.3. Положення 4 ДПРЗ розпорядження майном та його відчуження Загоном здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Загін на правах законного користувача з правом оперативного управління, володіє, користується і розпоряджається майном, а саме будівлею пожежного депо 4 ДЕРЖАВНОГО ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНОГО ЗАГОНУ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, яка знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд.173, м. Косів, Косівський район, Івано-Франківської області. Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру речових прав № 433819176 від 02.07.2025. Відповідно до технічного паспорта на громадський будинок (інвентарна справа №91-19), виготовленим ТОВ Відділ капітального будівництва від 16.07.2019 року (копія додається), в складі нежитлової будівлі пожежного депо на першому поверсі учбового корпусу і автогаражу, позначеного літерою Б, знаходиться приміщення: веранда І, площею 4,5 кв.м, веранда ІІ, площею 4,2 кв.м, комора 1-15, площею 5,3 кв.м, коридор 1-16, площею 5,7 кв.м, кімната 1-17, площею 26,8 кв.м. Дані приміщення зайнято [PERSON] . Приміщенню, а саме - кімнаті 1-17, площею 26,8 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , надано статус службового приміщення, що підтверджується копією рішення Косівської міської ради №155 від 30 жовтня 2024 року. За повідомленнями Косівської міської ради №2196 від 08.11.2024 р. та №91 від 19.09.2025 р. за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Комісією у складі підпорядкованих структурних підрозділів 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області неодноразово проводилось обстеження данного приміщення, що підтверджується доданими копіями актів перевірки щодо звільнення службової квартири від 17.02.2023 р., 02.04.2023 р., 09.06.2023 р., 19.08.2023 р., 11.10.2023 р., 22.12.2023 р., 11.01.2024 р., 20.03.2024 р., 22.05.2024 р., 19.06.2024 р., 16.07.2024 р., 02.09.2024 р., 07.10.2024 р., 18.11.2024 р., 09.12.2024 р., 17.01.2025 р., 12.02.2025 р., 10.03.2025 р., 17.07.2025 р. За результатами проведення перевірки житлових умов, комісією встановлено, що вхідні двері зачинені, в кватирі нікого не було та [PERSON] в ній не проживає. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач не проживає в службовому приміщення більше 6 (шести) місяців, добровільно з власної ініціативи залишив службове приміщенні та не намагається повернутися до нього, потреби в службовій квартирі немає, тривалий час проживає в іншому житловому приміщенні чи в іншому населеному пункті. Позивач - 4 ДРПЗ звертався до відповідача - [PERSON] листом №54 67 01 106/54 67 від 12.02.2025 року про звільнення службової квартири за адресою по [ADDRESS] . Однак, на сьогоднішні день, [PERSON] службову квартиру добровільно не звільнено. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вказаний позов підтримала повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~причини неявки\~невідомі,\~заяв,\~що перешкоджають\~розгляду справи,\~від нього\~не надходило,у\~визначений судом\~строк відзиву\~на позов\~не подавав,\~ про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~«Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до копії Положення\~затверджено наказом\~ДСНС №\~307\~від 24.05.2013 (у\~редакції наказу\~ДСНС №\~706\~від 23.06.2025)\~Про 4 ДЕРЖАВНИЙ ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНИЙ\~ЗАГІН ГОЛОВНОГО\~УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ\~УКРАЇНИ З\~НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ\~В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКІЙ\~ОБЛАСТІ (нова\~редакція)\~ідентифікаційний код\~38200990\~пунктом 1.1.\~розділу 1\~визначено,\~що 4 ДЕРЖАВНИЙ ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНИЙ\~ЗАГІН ГОЛОВНОГО\~УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ\~УКРАЇНИ З\~НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ\~В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКІЙ\~ОБЛАСТІ (ідентифікаційний\~код 38200990)\~є державним пожежно-рятувальним\~підрозділом зі\~статусом державної\~аварійно- рятувальної служби. Відповідно до п.1.1. Положення 4 ДПРЗ, Загін є правонаступником 9 ДПРЧ Територіального управління МНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38074534), 11 ДПРЧ Територіального управління МНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38200990), 9 ДПРЧ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38074534), 11 ДПРЧ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38200990), 14 ДПРЧ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38026198), 12 ДПРЧ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38140979) та 5 ДПРЗ Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38153333). Згідно з пунктом 1.4. Положення 4 ДПРЗ, Загін належить до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується Головному управлінню ДСНС України в Івано-Франківській області (далі територіальний орган). Відповідно до пункту 5.2. Положення 4 ДПРЗ, майно отримане Загоном від ДСНС, територіального органу, інших юридичних та фізичних осіб або придбане за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Загін використовує закріплене за ним майно лише за його цільовим і функціональним призначенням. Згідно з пунктом 5.3. Положення 4 ДПРЗ розпорядження майном та його відчуження Загоном здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Загін на правах законного користувача з правом оперативного управління, володіє, користується і розпоряджається майном, а саме будівлею пожежного депо 4 ДЕРЖАВНОГО ПОЖЕЖНО-РЯТУВАЛЬНОГО ЗАГОНУ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ В ІВАНО-ФРАНКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, яка знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд.173, м. Косів, Косівський район, Івано-Франківської області. Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру речових прав № 433819176 від 02.07.2025 (а.с.16-23). Відповідно до копії технічного паспорта на громадський будинок (інвентарна справа №91-19), виготовленим ТОВ Відділ капітального будівництва від 16.07.2019 року, в складі нежитлової будівлі пожежного депо на першому поверсі учбового корпусу і автогаражу, позначеного літерою Б, знаходиться приміщення: веранда І, площею 4,5 кв.м, веранда ІІ, площею 4,2 кв.м, комора 1-15, площею 5,3 кв.м, коридор 1-16, площею 5,7 кв.м, кімната 1-17, площею 26,8 кв.м. (а.с.25-34). За змістом копії рішення Косівської міської ради №155 від 30 жовтня 2024 року вирішено надати приміщенню (квартирі) площею 26,8 м2 статус службового, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , власником якого Державна служба України з надзвичайних ситуацій та перебуває у користуванні 14 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (а.с.35). На підставідолучених копій повідомлень Косівської міської ради №2196 від 08.11.2024 року та №91 від 26.09.2025 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.36,37). Копіями актів перевірки щодо звільнення службової квартири від 17.02.2023 р., 02.04.2023 р., 09.06.2023 р., 19.08.2023 р., 11.10.2023 р., 22.12.2023 р., 11.01.2024 р., 20.03.2024 р., 22.05.2024 р., 19.06.2024 р., 16.07.2024 р., 02.09.2024 р., 07.10.2024 р., 18.11.2024 р., 09.12.2024 р., 17.01.2025 р., 12.02.2025 р., 10.03.2025 р., 17.07.2025 р. доводиться той факт, що комісією у складі підпорядкованих структурних підрозділів 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області неодноразово проводилось обстеження даного приміщення. За результатами проведення цих перевірок житлових умов, комісією встановлено, що вхідні двері зачинені, в кватирі нікого не було та [PERSON] в ній не проживає (а.с.38-47). До матеріалів справи долучено копію витягу з наказу ТУ МНС в Івано-Франківській області №3 від 05.04.2012 року про призначення [PERSON] та звільнення [PERSON] , із якого вбачається, що [PERSON] звільнено зі служби з виключенням із кадрів МНС у відставку за станом здоров`я. підставою є рапорт [PERSON] (а.с.48). У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У своєму позові представник позивача вказує на те, що досудове врегулювання спору виявилося безрезультатним. Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи, що відповідач, будучи колишнім підполковником служби цивільного захисту колишнім начальником Косівського районного відділу Управління МНС України в Івано-Франківській області, не проживає за адресою [ADDRESS] понад рік його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим службовим приміщенням. Відповідно до\~ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено винятково на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон №1382-ІV\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства\~(зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11). Як зазначено в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 року у справі №6-35436св14 за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується. Відповідно до статті 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до статті 122 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Згідно із статтею 124 ЖК Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до статті 125 ЖК Української РСР не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, зокрема, пенсіонерів по старості. Аналізуючи норми статей 124, 125 ЖК Української РСР слід дійти висновку, що зазначені норми права підлягають застосуванню до житлових правовідносин, одним із суб`єктів яких є особа, яка перебувала з підприємством, установою чи організацією у трудових відносинах. Відповідно до частин першої, другої статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Право користування службовим приміщенням члена сім`ї (або колишнього члена сім`ї) є похідним від права особи, якій у встановленому законом порядку виданий спеціальний ордер для проживання на період її роботи. Крім того, гарантії, визначені положеннями ЖК Української РСР щодо неможливості виселення особи без надання іншого жилого приміщення, законодавцем встановлені з метою недопущення позбавлення особи єдиного житла (Постанова Верховного Суду у справі №6-798цс17 від 05.07.2017р.) Судом встановлено що рішенням виконавого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області №155 від 30.10.2024 року спірному житловому приміщенню було надано статус службового. [PERSON] згідно наказу №3 від 05.04.2012 року ТУ МНС України в Івано-Франківській області був звільнений зі служби у МНС у відставку за його рапортом за станом здоров`я. Отже, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування службовим приміщенням та його виселення без надання іншого житлового приміщення - є підставними. За ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі за текстом «Закон») місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно - територіальної одиниці, в якому особа проживає. За змістом ст.6, п.2 ч.1 ст.7 Закону особа зобов`язана зареєструватися за місцем проживання, підставою для зміни місця реєстрації може бути рішення суду про втрату права користування житлом. Спірна квартира не є у розумінні вказаного закону місцем проживання відповідача, тому він підлягає зняттю з реєстрації у цій квартирі. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим службовим приміщенням за адресою [ADDRESS] в зв`язку із тим, що він там фактично тривалий час не проживає та припиненням трудових відносин між [PERSON] та позивачем, що слугуватиме підставою для зняття його з реєстраційного обліку у спірній квартирі, а також виселити [PERSON] із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення, адже судом не встановлено факту про те, що спірне службове приміщення є єдиним житлом для відповідача, натомість матеріали справи свідчать про непроживання відповідача тривалий час за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України та

Outcome: approved