Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

у серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна, який накладено за номером запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав: 34912895 (спеціальний розділ), зареєстрованого 04.11.2009 року, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції про арешт нерухомого майна боржника, серія та номер: ВП 15545046 від 04.11.2009 та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9215203 від 04.11.2009 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позов мотивований тим, що [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 5,8635 га, кадастровий номер 5323055100:30:001:0072, після померлого [PERSON] , який передав вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Приват-Агро-Альянс». У подальшому, при заключенні позивачкою додаткової угоди до договору оренди землі, виявлено наявність обтяження у виді арешту нерухомого майна, який накладений у 2009 році Відділом державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції у зв`язку з борговими зобов`язаннями позивачки перед ПАТ «Банк «Траст» на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 05.08.2009 по справі №2-3748/09. Позивач, отримавши інформацію щодо перебування ПАТ «Банк «Траст» у стадії ліквідації та про те, що Державний реєстр банків не містить відомостей щодо його правонаступника, звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно її заборгованості за кредитним договором, проте відповіді не отримала. Враховуючи вищезазначені обставини, позивач, як власник нерухомого майна земельної ділянки, не може реалізувати свої майнові права щодо володіння, користування та розпорядження майном (а.с.1-4). Представник ПАТ «Банк «Траст» - адвокат Кузьмік Д.В. подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що ПАТ «Банк «Траст» не є належним відповідачем у вказаній справі, та як наслідок в частині позовних вимог до ПАТ БАНК «ТРАСТ» слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до Рішення Виконавчої Дирекції ФГВФЩ №1904 від 03.11.2020 затверджено ліквідаційний баланс станом на 15.10.2020 та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк «Траст». Отже, затвердження ліквідаційного балансу банку означає відсутність активів у неплатоспроможному банку та закінчення задоволення кредиторських вимог, поданих у порядку та спосіб, встановлений чиним законодавством. Відсутність порушенного, невизнаного або оспоренного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача також є самостійною підставою для відмови в позові. На переконання ПАТ «Банк «Траст» позивачем при зверненні до суду з даним позовом допущено дефект суб`єктного складу сторін данного цивільного спору в частині визначення ПАТ «Банк «Траст» відповідачем, які складають предмет розгляду цієї цивільної справи, та не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та охоронюваних законом інтересів саме з боку ПАТ «БАНК «Траст». На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити в частині вимог до ПАТ «Банк «Траст», оскільки неплатоспроможний банк не є належним відповідачем у справі (а.с.89-92). Ухвалою від 18.08.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з викликом сторін, витребував з ПАТ «Банк «Траст» відповідні докази та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.54-55). 18.09.2025 суд залучив до участі у справі як співвідповідача ТОВ «Транс Фінанс», з якого витребувано докази та наявну інформацію щодо погашення заборгованості боржниками (а.с.74-75). 20.10.2025 та 24.11.2025 своїми ухвалами суд повторно витребував зазначені докази від ТОВ «Транс Фінанс» (а.с.100,120-121). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні, покликаючись на те, що наявність обтяження позбавляє позивачку належним чином користуватися спадщиною у вигляді земельної ділянки, в т.ч. отримувати орендну плату, представник відповідача -1 підтримав позицію, викладену у відзиві на позов. Інші сторони не з`явилися вдруге, повідомлені належним чином та завчасно (а.с.56,60,103,107,126,128), відповідачі шляхом направлення електронного документу та рекомендованим повідомленням (а.с.57,58,61,62,63,104-106,108,124,125,127,129). Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Так, судом установлено, що на підставі рішення 9 сесії Машівської селищної ради четвертого скликання від 19.12.2003 року [PERSON] видано Державний акт серії ПЛ №040180 на право власності на земельну ділянку площею 5,86 га, розташованої на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області (а.с.12). 05.04.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Приват-Агро-Альянс» було укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 5,8635 га, кадастровий номер 5323055100:30:001:0072 передана в оренду строком на 10 років, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №20064685 від 05.04.2014. У подальшому, згідно з договором оренди землі №МАА-2018-01099 від 22.05.2018, вищезазначена земельна ділянка передана [PERSON] в оренду ТОВ «Приват-Агро-Альянс» строком на 14 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №126485789 від 06.06.2018 та який додатковою угодою від 28.11.2024 року продовжений строком на 21 рік (а.с.15-21, 22,23-25,26,27-30). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2019 позивач [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 5,8635га, переданої у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області, що належала померлому [INFO] [PERSON] , 1954 р.н., на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №040180, виданого Машівською селищною радою Машівського району Полтавської області 07.06.2004 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11,14). Як видно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.12.2019 приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М., є власником земельної ділянки площею 5,8635 га, кадастровий номер 5323055100:30:001:0072 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області (а.с.13). Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 05.08.2009 року стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ВАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором №S031.0001836 від 29.04.2008 року, у розмірі 84 120,00 грн, витрати по оплаті судового збору у розмірі 841,20 грн та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00грн (а.с.35-38). Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 01.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.50). За інформацією Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, на виконанні у Машівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувало виконавче провадження №15545046 з примусового виконання виконавчого листа №2-3748/09, виданого 08.09.2009 року Печерським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» боргу в розмірі 85 211,25 грн та з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, державним виконавцем 04.11.2009 було накладено арешти на майно боржника, а 29.10.2013 року була винесена постанова про направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС (а.с.31,32). Печерським відділом державної виконавчої служби у м.Києві повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 19.03.2025 року у відділі на виконанні не перебувало виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та на виконання не надходило (а.с.33). На запит позивача [PERSON] Національним Банком України повідомлено, що 29.12.2016 Правлінням НБУ прийнято рішення №559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Траст»(а.с.39,40). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5,8635 га, кадастровий номер 5323055100:30:001:0072 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області, яка передана в оренду ТОВ «Приват-Агро-Альянс», на яку 04.11.2009 року старшим державним виконавцем ВДВС Машівського РУЮ Байраком С.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони його відчуження (а.с.42-43). За інформацією з Єдиного реєстру боржників від 11.08.2025 щодо [PERSON] , [INFO] , за вказаними параметрами запиту інформація відсутня (а.с.44 на зв.). Як видно з витягів з Єдиного державного реєстру від 11.08.2025 та 13.08.2025, діяльність Машівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції припинено та діяльність ПАТ «Банк «Траст» в стані припинення (а.с.45-49). За інформацією, наданою Національним банком України, кредитні справи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші запитувані в ухвалі документи в описах архівних справ ПАТ «Банк «Траст» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. Також у додатку «Кредитний портфель фізичні особи ПАТ «Банк «Траст» на 04.05.2020» до звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк «Траст» станом на 15.10.2020 немає інформації стосовно кредитного договору від 29.04.2008 (а.с.87). За повідомленням ПАТ «Банк «Траст» від 15.09.2025 згідно даних архівів банку право вимоги за кредитним договором №№S031.0001836 від 29.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк «Траст» було відступлено банком у серпні 2009 року до ТОВ «Транс Фінанс» згідно договору придбання майнових прав від 31.07.2009 року та додаткової угоди від 31.08.2009 року (а.с.64-70). ТОВ «Транс Фінанс» договір придбання майнових прав ПАТ «Банк Траст» від 31.07.2009, та додаткову угоду від 31.08.2009 за кредитним договором № S031.0001836 від 29.04.2008, укладені між ПАТ «Банк Траст» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також інформацію щодо погашення заборгованості боржниками до суду не надало, ухвали суду від 18.09.2025, 20.10.2025 та 24.11.2025 про витребування вказаних документів не виконало. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. У такому разі позовну вимогу про звільнення майна з-під арешту потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт,розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства . Відповідно до п.5 зазначеної постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються. На сьогодні позивач позбавлена можливості реалізувати спадкові права через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено при розгляді справи, відкриті виконавчі провадження, за якими боржником виступає [PERSON] відсутні. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. В той же час, у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Траст» про зняття арешту з нерухомого майна потрібно відмовити, оскільки право вимоги за кредитним договором, укладеним ПАТ «Банк «Траст»з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було переуступлено ТОВ «Транс Фінанс». Судові витрати у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК потрібно покласти на позивача, оскільки дії державної виконавчої служби неправомірними не визнані. На підставі викладеного,

Outcome: approved