Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 08.12.2025 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 09.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №356/551/25, подана представником відповідача Красносільським М.І., зареєстрована за вх. № 5379 від 09.12.2025. Заява обґрунтована тим, що 08 грудня 2025 року Березанським міським судом Київської області у справі №356/551/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю. Проте судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. 15 жовтня 2025 року між [PERSON] та адвокатом Красносільським Максимом Ігоровичем укладено Договір про надання правової допомоги № 15/10-2025, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надати клієнту професійну правничу допомогу у справі № 356/551/25. Згідно з Додатком № 2 до Договору про надання правової допомоги від 15.10.2025 року та Додатком № 3 від 06.11.2025 року, за представництво та захист законних інтересів клієнта в Березанському міському суді Київської області клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. Як вказано в заяві, факт надання обумовленої Договором правничої допомоги підтверджується Актом про надання правничої допомоги від 09.12.2025 року. У рамках виконання Договору адвокатом Красносільським М.І. було здійснено вивчення та аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів, проведено дослідження судової практики Верховного Суду та апеляційних судів у аналогічних справах, надано консультування клієнта щодо правової позиції та перспектив справи, здійснено випрацювання та узгодження правової позиції, проведено збір та аналіз матеріалів для відзиву на позовну заяву, підготовлено та подано відзив на позовну заяву з детальним правовим аналізом, підготовлено та подано заперечення на відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, підготовлено та подано клопотання про поновлення строку подання відзиву та інші клопотання, забезпечено участь у судових засіданнях, а також надано усні та письмові пояснення суду. Отже, представник відповідача Красносільський М.І. просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Зі змісту ч.4 ст.270 ЦПК України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. В даній справі сторони в судове засідання не викликалися. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши заяву представника відповідача, проаналізувавши додані до неї документи, матеріали цивільної справи, дослідивши зміст судового рішення, суд прийшов до наступних висновків. Пунктами 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, судом встановлено, що відповідно до поданих 04.11.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача Красносільським М.І. заперечень (на відповідь на відзив), останній просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. у разі відмови в задоволенні позовної заяви відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України. 08.12.2025 Березанським міським судом Київської області ухвалено рішення у вказаній справі, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 09.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №356/551/25, подана представником відповідача Красносільським М.І., у якій останній просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00. Також на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу представником відповідача надано договір № 15/10-2025 про надання правової (правничої) допомоги від 15.10.2025 року; додаток №2 до договору про надання правничої допомоги від 15.10.2025 року № 15/10-2025 від 15.10.2025 року; додаток №3 до договору про надання правничої допомоги від 15.10.2025 року № 15/10-2025 від 06.11.2025 року; акт про надання правничої допомоги від 09.12.2025 року; розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі договору від 15.10.2025 року №15/10-2025 від 08.12.2025 року. 09.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача, зареєстрована за вх. № 5392 від 10.12.2025. У даній заяві представник позивача зазначає, що дослідивши заяву представника відповідача, а саме частину щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, вважає вказану вартість виконання представником відповідача робіт завищеною та такою, що не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів ч.3 ст. 141 ЦПК України, не є спів мірною з складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. Отже, представник позивача вважає стягнення правничої допомоги з ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 10000,00 грн. необґрунтованим та завищеним відносно складності справи і тому просить суд врахувати при розгляді справи дане заперечення. 15.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, подані представником відповідача Красносільським М.І., у яких він виклав свою позицію стосовно стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Просив суд прийняти до уваги додаткові пояснення представника відповідача щодо обґрунтованості, співмірності та розумності витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. у повному обсязі відповідно до вимог статті 141 ЦПК україни. Відповідно до ч 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зважаючи на те, що представником відповідача в запереченнях (на відповідь на відзив) в прохальній частині зазначено вимогу про стягнення з позивача, у разі відмови в задоволенні позову, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., судом при винесенні рішення це питання вирішено не було, а також на те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником відповідача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами, суд приймає такі докази. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому сам факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи (постанова ВС від 28.09.2021 року у справі № 160/12268/19). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.01.2023 року у справі № 479/475/21, провадження № 61-6583св22 дійшов наступного висновку. Так, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial