Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

14 листопада 2025 року адвокат Шевчук Д.О., яка діє в інтересах [PERSON] , через засоби поштового зв`язку надіслала до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 12 травня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 09. У шлюбі народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу сімейні відносини між сторонами не склались постійні суперечки та конфлікти, які відображаються не лише на взаємовідносинах подружжя, але і на дітях. Фактично шлюбні відносини припинені, відсутні спільний бюджет та побут, проживають окремо, у зв`язку з чим позивач вважає, що розірвання шлюбу є закономірним та логічним завершенням подружнього життя. Крім того, строк на примирення просить не надавати. Просить розірвати шлюб зареєстрований 12 травня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 09. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 35). 18 грудня 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, заявлені вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 41) Відповідач у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки (а.с. 36, 37). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 травня 2003 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 04 листопада 2025 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 3, 39). У шлюбі у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2004 року, серії [NUMBER] від 04 листопада 2025 року (а.с. 4, 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що шлюбні відносини фактично припинені, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов та будь-яких клопотань від неї не надійшло. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не примирилися. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved