Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 23.07.2024 між ними було зареєстровано шлюб. Протягом тривалого часу життя з відповідачем погіршилося, зникли взаєморозуміння та повага, втрачено почуття любові. Вони разом спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Будь-які спроби примиритися не дали жодних результатів. Спільних неповнолітніх дітей у них немає, а згоди на добровільне розірвання шлюбу у державному органі реєстрації актів цивільного стану відповідач не надає. Позивачка просить розірвати шлюб, укладений 23.07.2024 з відповідачем та змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». 2. Пояснення сторін у судовому засіданні. Позивачка звернулася до суду з клопотанням, у якому просила проводити розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, з клопотаннями, заявами до суду не звертався, відзиву у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк суду не надав. 3. Процесуальні дії у справі. 15.09.2025 ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд протокольною ухвалою від 22.12.2025 ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Правовідносини у даній цивільній справі регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони 23.07.2024 зареєстрували шлюб у Дрогобицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 23.07.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та разом не проживають. Примирення між сторонами є неможливе. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно зі ст. ст.110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Щодо позовних вимог позивачки про повернення її дошлюбного прізвища, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме ст. 15, 16 встановлюють, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2003 №140/5 про внесення змін та доповнень до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, п.5.4., реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них за пред`явленням копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату державного мита. Відповідно до п.5.11 вищевказаного Наказу, той з подружжя, який бажає, щоб йому було присвоєно дошлюбне прізвище, повинен заявити про це письмово відділу реєстрації актів цивільного стану при поданні заяви про реєстрацію розірвання шлюбу. Про присвоєння одному із подружжя дошлюбного прізвища відділи реєстрації актів цивільного стану проводять відповідний запис у паспорті або паспортному документі заявника. Постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №915 «Про затвердження Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи» встановлює, в разі розірвання шлюбу до заяви про зміну імені додається свідоцтво про розірвання шлюбу. Згідно з прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сиди або свідоцтво про розірвання шлюбу. Отже, рішення суду про розірвання шлюбу є достатньою правовою підставою для присвоєння дошлюбного прізвища, тим з подружжя, який бажає його відновити. Аналізуючи вищевикладене, судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивачки в частині відновлення їй дошлюбного прізвища. 5. Позиція суду. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Спору про спільно набуте майно на час подання позовної заяви між позивачем та відповідачем немає. З урахуванням встановлених у справі обставин, виходячи з принципу неприпустимості примушення до шлюбу та шлюбних відносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне шлюб між сторонами припинити шляхом його розірвання, у зв`язку чим позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed