Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У жовтні 2025 року представник Мєшнік Костянтин Ігорович, який діє в інтересах позивача Банку, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 08.05.2022 року в розмірі 12090,41 грн станом на 08.09.2025 року загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Свій позов обґрунтовує тим, що "Monobank" це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Вказує, що 08 травня 2022 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписана нею анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 11400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 08.09.2025 року становить 12090,41 грн та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 12090,41 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 12090,41 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження у справі. Представник позивача не з`явився у судове засідання, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка також у судове засідання не з`явилася, не клопотала про відкладення розгляду справи, хоча повідомлена про дату, час та місце судового засідання, правом на відзив не скористалася. Ухвалою суду від 24.12.2025 постановлено заочний розгляд спрви та ухвалення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 08 травня 2022 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, згідно з якою вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 64). Згідно з Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг [PERSON] просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному застосунку, відповідно до умов Договору, а також своїм підписом прийняла пропозицію Банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, на умовах передбачених кредитним договором, укладеним із позивачем. Згідно з тарифами за чорною карткою "мonobank" пільговий період за карткою складає до 62 днів, який діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі. Пільгова відсоткова ставка складає 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає 4% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Базова відсоткова ставка складає 3,1% на місяць, яка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості. Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості складає 6,2% на місяць, яка нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Як стверджено наданим Банком розрахунком, боржник свого зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту своєчасно не сплачував, тим самим станом на 08.09.2025 допустив заборгованість за тілом кредиту на загальну суму 12090,41 грн (а.с. 25-33). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. За правилами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що Банк на підтвердження обґрунтування позову до суду надав Анкету-заяву, підписану відповідачем, та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Зазначений розрахунок є належним доказом отримання та користування відповідачкою кредитними коштами. Натомість відповідачка не надала суду жодних доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед Банком, не довела відсутність заборгованості або неправильність чи необґрунтованість її розміру, яку позивач просив стягнути. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ "Універсал Банк" про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 08.05.2022 у розмірі 12090,41 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору на суму 3028 грн.

Outcome: approved