Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 63333,70 грн, з них 61673,39 грн сума основного боргу, 231,88 грн 3% річних та інфляційне збільшення 1428,43 грн, а також витрати по оплаті судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал». Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2024 року складає 61673,39 грн. Згідно довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації [PERSON] зареєстровані інші члени його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яких слід вважати солідарними боржниками, оскільки останні користуються нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами і обов`язками, що випливають з договору найму. Позивач здійснив розрахунок боргу відповідачів з урахуванням положень ст. 625 ЦК України та загальна заборгованість відповідачів перед позивачем складає 63333,70 грн. Таким чином, позивач належним чином виконував та виконує покладені на нього законодавством обов`язки щодо надання послуг водопостачання та водовідведення, проте відповідачі порушували та порушують покладені на них обов`язки щодо оплати за надані послуги, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.38). Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.15). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 лютого 2025 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] (а.с.27-29). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09 січня 2025 року та даних реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб міста Дніпра, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 32, 34). Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 63333,70 грн, з яких сума основного боргу станом на 31 грудня 2024 року 61673,39 грн; інфляційне збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року 1428,43 грн; розмір 3% річних за період з липня 2018 року по січень 2022 року 231,88 грн (а.с.11-14). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Згідно зі статтями 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 757 грн з кожного.

Outcome: approved