Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач АТ «ПУМБ» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 18 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 2001680283901 від 09.09.2020, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 86 092,56 грн (з яких 49 350,83 грн тіло кредиту та 36 741,73 грн проценти) станом на 21.08.2024. Банк наполягає на правомірності збільшення кредитного ліміту згідно з умовами Публічної пропозиції. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини встановлені судом. 09.09.2020 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001680283901, згідно з яким відповідачці видано кредитну картку з початковим лімітом 3 000 грн. Надалі, на підставі положень Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» (зокрема п. 4.3.6.4), банк скористався правом на односторонню зміну кредитного ліміту, збільшивши його до 50 000 грн, про що клієнтка була поінформована через SMS-повідомлення. Відповідно до умов договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повертати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування коштами. Відповідно до наданої виписки за рахунком [PERSON] в ПУМБ (договір №2001680283901), у період з жовтня 2020 року по вересень 2022 року зафіксовано активне використання кредитного ліміту за карткою * [NUMBER] , зокрема численні покупки в магазинах та зняття готівки на початку повномасштабного вторгнення (лютийберезень 2022 року). Починаючи з середини 2021 року, а особливо у 2022 році, спостерігається накопичення заборгованості: банк щомісяця нараховував відсотки в розмірі від 1200 до 2000 грн, які з часом перестали погашатися, що призвело до декількох етапів рекласифікації боргу в категорію простроченого. Зокрема, 30 серпня та 30 вересня 2022 року значні суми нарахованих відсотків (понад 6600 грн) та частина основного боргу були офіційно визнані простроченими через відсутність надходжень, окрім символічного договірного списання в розмірі 1,76 грн. Заборгованість відповідачки станом на 21.08.2024 склала 86 092,56 грн. (49 350,83 грн. тіло кредиту, 36 741,73 грн. проценти). 22 серпня 2024року позивач направив письмову вимогу №КНО-44.2.2/482 про погашення боргу на адресу реєстрації відповідачки, що була вказана в анкеті, однак вимога залишилася без виконання. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Також частиною 1 статті 1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Висновки суду. Встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001680283901 від 09.09.2020 шляхом приєднання до Публічної пропозиції банку, що згідно зі ст. 634 ЦК України покладає на позичальника обов`язок виконувати умови обраного банківського продукту. Встановлений банком факт збільшення кредитного ліміту до 50 000 грн відповідає положенням п. 4.3.6.4 Публічної пропозиції, а подальше активне використання відповідачкою цих коштів для розрахунків у торговельних мережах та зняття готівки в банкоматах, що зафіксовано у банківській виписці за період з жовтня 2020 по вересень 2022 року, підтверджує її обізнаність та згоду з кредитними умовами. Суд бере до уваги, що з середини 2021 року, а особливо протягом 2022 року, відповідачка порушила вимоги ст. 526 ЦК України щодо належного виконання зобов`язань, допустивши накопичення простроченого тіла кредиту в розмірі 49 350,83 грн. та неоплачених процентів у сумі 36 741,73 грн., що загалом склало 86 092,56 грн. заборгованості станом на 21.08.2024. Оскільки відповідачка не надала доказів погашення боргу або спростування наданого банком розрахунку, а направлена на її адресу письмова вимога №КНО-44.2.2/482 від 22.08.2024 залишилася без виконання, суд вважає доведеним факт порушення прав позивача, що є підставою для примусового стягнення зазначеної суми заборгованості. Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved