Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 19 130 грн. 61 коп., заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 238 грн. 80 коп., інфляційні втрати у сумі 3 016 грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 722 грн. 03 коп. та пеню у сумі 873 грн. 41 коп., а всього 23 981 грн. 09 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири [ADDRESS] . Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у нього за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 19 130 грн. 61 коп., яку останній у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування, нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 23.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Скористався своїм правом та надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказує, що не є споживачем наданих позивачем послуг, оскільки у квартирі [ADDRESS] встановлено автономне опалення. Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, у якому вказує, що заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась правомірно, позаяк процедура відключення квартири від централізованого опалення не закінчена, оскільки відповідач не отримав рішення комісії щодо надання дозволу на влаштування автономної системи опалення. Строк позовної давності не сплив. Разом з відповіддю на відзив представник позивача надала клопотання про витребування від відповідача оригіналів документів, за допомогою яких, можливо було б встановити законність встановлення останнім автономного опалення у вищевказаній квартирі, однак суд приходить до висновку про можливість відмови у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідач, як учасник судового процесу, вправі самостійно надавати докази для підтвердження чи спростування обставин справи та своїх заперечень проти пред`явлених позовних вимог. Від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких він наголошує на тому, що послуги з постачання теплової енергії він не отримує, оскільки у квартирі встановлено автономне опалення. Окрім того, від представника позивача до суду надішли додаткові пояснення, згідно яких сторона позивача вважає наданий відповідачем Акт б/н від 26.10.2009 року не актом про відключення квартири від мережі централізованого опалення, а лише актом про обстеження КПТМ «Криворіжтепломережа» квартири, в ході якого інспектором зафіксовано наявність автономного опалення. Відповідач, у свою чергу, також надав до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що стороною позивача у додаткових поясненнях наведено приклад акту про відключення квартири стороннього абонента та зазначено, що акт відключення має бути саме такої форми, проте відповідач вважає, що вимагати у нього надання саме такого акту виходить за межі добросовісної поведінки. Від представника позивача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення, з яких убачається, що Акт б/н від 26.10.2009 про обстеження приміщення був виданий відповідачу не позивачем, а обслуговуючим на той час підприємством, яке надавало послуги з централізованого опалення КПТМ «Криворіжтепломережа». Посилання відповідача, що з 26 жовтня 2009 року йому не нараховувалась заборгованість є безпідставні у зв`язку з тим, що до 01 листопада 2021 року функції з виставлення рахунків мешканцям та ведення розрахунків фактично виконувало ТВК «Наш Дім», а не безпосередньо позивач та, знову зазначено, що наданий відповідачем Акт не відповідає формі визначеної Порядком 4. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач з 21 жовтня 2024 року є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування №870 від 21.10.2024 року. Згідно детального розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , позивачем надавались послуги з постачання теплової енергії, але їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачувалась, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 19 130 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила). Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (далі - Порядок №4), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Так, Порядком №4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку №4 від 22.11.2005 року, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому, а з 19 вересня 2019 року Порядок №4 взагалі втратив чинність. Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 5,6,7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, відповідно до Витягу із протоколу № 26 засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 06.08.2009 року, комісія вирішила, що для розгляду питання щодо влаштування додаткового індивідуального опалення (газовий котел) квартири за адресою: [ADDRESS] , необхідно: отримати виписку з протоколу загальних зборів житлово-будівельного кооперативу щодо згоди власників квартир або уповноваженими ними осіб на влаштування індивідуального опалення; технічні умови від постачальників газу, тепла, холодної води; замовити проект індивідуального теплопостачання в проектній організації, яка має відповідні ліцензії та узгодити з вищевказаними підприємствами, які видали технічні умови: проект; по закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання; приймати участь в утриманні внутрішньобудинковях мереж будинку згідно діючого законодавства. Після виконання вищезазначеного, виконавець послуг з теплопостачання та гарячої води має право внести зміни до діючого договору згідно чинного законодавства по нарахуванню першої ставки двоставкового тарифу з послуги теплопостачання. Надані відповідачем до суду копія виконаного ПП «Аіт Енерго» робочого проекту №149/09.09-ОВ реконструкції системи опалення приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] , копія виданих КПТМ «Криворіжтепломережа» технічних умов №4688 від 20.08.2009 року за вих. №7460 для розробки проекту індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання у цій же квартирі та копія наданих головою ТВК «Наш дім» Л.П.Паутовою технічних умов на влаштування індивідуального (автономного) теплопостачання підтверджують те, що відповідач виконав умови зазначені у витязі із протоколу №26 засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 06.08.2009 року на відключення від теплопостачання належної йому квартири. Разом з тим, суд зазначає, що виконаний ПП "Аіт Енерго" робочий проект №149/09.09-ОВ реконструкції системи опалення приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] , було узгоджено із теплопостачальною організацією - КПТМ «Криворіжтепломережа», що підтверджується відповідним штампом за підписами начальника та інженера теплопостачальної організації. Актом від 26.10.2009 року, складеному та підписаному уповноваженим представником КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачем, при обстеженні приміщення вказаної вище квартири встановлено, що у приміщенні встановлено опалення, опалювальні прилади демонтовані, стояки ізольовані, заглиблені у стіни, пропонується зняти навантаження, Q=0,0081 Гкал/г., а також попереджено споживача про відповідальність за самовільне підключення до мереж КП «Криворіжтепломережа». За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення не було самовільним, позаяк відповідач, отримавши від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради відповідний дозвіл-погодження, виконав покладені обов`язки, отримав відповідні зазначені вище технічні умови, робочий проект, розроблений проектною організацією та погодив відключення від системи опалення з КПТМ «Криворіжтепломережа», що спростовує доводи позивача про самовільне відключення споживача від мереж централізованого опалення. Разом з тим, суд зауважує, що підприємство АТ «Криворізька теплоцентраль» стало виконавцем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку [ADDRESS] з 01 жовтня 2013 року, тоді як автономне опалення у квартирі, в якій зареєстрований відповідач було встановлено задовго до цього часу, а відсутність інформації щодо облаштування індивідуального опалення за адресою відповідача та зняття його з обліку при передачі від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» об`єктів теплопостачання, не є виною відповідача. Крім того, позивач не довів порушення його прав діями відповідача щодо відключення від централізованого теплопостачання, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] , спричинило шкоду йому або третім особам, порушило (негативно вплинуло) роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку, а також не надано доказів, що були порушені права власників інших квартир у будинку. Отже, судом установлено, що відповідач послугами з централізованого постачання теплової енергії не користується у зв`язку із встановленням автономного опалення, а тому у нього відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги ним отримані не були, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Згідно аб. 6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315 (далі Методика розподілу). Згідно п. 2 розділу 1 Методики розподілу, місця загального користування (далі -МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Також цим же пунктом Методики розподілу визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення (далі - ЗБП) - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до розділу 3 Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: - одноповерхова будівля 20%; - двоповерхова будівля 18%; - триповерхова будівля 16%; - чотириповерхова 14%; - п`ятиповерхова 12%; - шестиповерхова та вище 10%. Згідно з п. 12 розділу 4 Методики розподілу, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Розділом 5 Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною 8%. Так, з 01 січня 2022 року здійснюється нарахування ЗБП (загальнобудинкові потреби) відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку громад та територій від 28.12.2021 року №358 «Про внесення змін в Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», яким передбачено, що обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначено спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: 1-5 поверхова 25%; 6-10 поверхова 20%; вище 10 поверхів 15%. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. У постановах від 26.09.2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03.10.2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку. Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати загальнобудинкових потреб опалення, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури, а внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Таким чином, оскільки квартира, в якій зареєстрований відповідач, знаходиться у багатоквартирному будинку та є невід`ємною частиною відповідних мереж (систем) опалення всього будинку, подання теплоносія до якого здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів всього будинку, відповідач зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку та оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. При цьому, наявність автономного опалення у квартирі, в якій зареєстрований та проживає відповідач, не є підставою для звільнення від оплати на загальнобудинкові потреби опалення, які складаються, в тому числі з витрат на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, частина якої (системи) наявна в квартирі (прокладені трубопроводи через квартиру), в якій зареєстрований відповідач, проте такі вимоги позивачем до відповідача пред`явлені не були. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed