Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28.05.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 102488757 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника. 14.09 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення прав вимоги №08Т відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошового зобов`язання до кредиторів, в тому числі і відповідача [PERSON] за кредитним договором. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 102488757 від 28.05.2021 про надання кредиту належним чином не виконав, тому утворилась заборгованість в розмірі 28 021,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 21 021,00 грн. За вказаних підстав представник позивача просить стягнути з [PERSON] 28 021,00 грн. заборгованості за договором про надання кредиту та витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, про дату, час та місце розгляду цивільної справи відповідач був повідомлений під власноручний підпис, про що свідчить розписка. Однак, відповідач про наявність поважних причин про неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так,\~28.05.2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102488757 (а.с. 17-22). Факт перерахування кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 28083048 від 28.05.2021 (а.с.28). Відповідно до Анкети-заяви на кредит № 28083048 (а.с.10-12) [PERSON] погоджені умови кредитування, а саме надано 7 000,00 грн, строком на 30 днів, проценти за користування крдеитом 21,00 грн. Нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 14.09.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення прав вимоги №08Т (а.с.23) відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошового зобов`язання до кредиторів, в тому числі і відповідача [PERSON] за кредитним договором, що підтверджується Витягом з Додатку до Договору факторингу (а.с.13). 25.07.2025 позивач надіслав на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу про сплату заборгованості в розмірі 28 021,00 грн. (а.с.29). Із розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.14-15) судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 102488757 від 28.05.2021 року становить 28 021,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 21 021,00 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з [PERSON] на користь позивача 28 021,00 грн., оскільки останній не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного кредитного договору № 102488757 від 28.05.2021 року щодо повернення кредитних коштів. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Міньковською А.В. укладено договір про надання правової допомоги №42649746 (а.с. 24-26). Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 5000,00 грн. (а.с. 16), акт №102488757 від 29.07.2025 про надання правничої допомоги (а.с. 9). За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача в цій частині, суд дійшов висновку про задоволення вимог про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved