Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

27 жовтня 2025 року до Білопільського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] , вмотивований тим,\~що 23 березня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і Відповідачем укладено кредитний договір № 23.03.2025-100001084, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 7000\~грн на заявлений строк 168\~днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 31675 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану суму боргу та судові витрати. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 12). У судове засідання представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Сарана А. О. не з`явився, разом з поданням позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи без участі представника товариства за наявними в матеріалах доказами (а. с. 4). Відповідач [PERSON] , у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо\~своєї адреси\~суду не\~надав,\~а тому\~відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 15). Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також враховуючи, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 23 березня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і [PERSON] у режимі онлайн через сайт https://sgroshi.com.ua/ua укладено кредитний договір №23.03.2025-100001084 від 23 березня 2025 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 7000 грн на строк 168 днів з дати надання та датою повернення до 06 вересня 2025 року, сплатою процентів. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4731-21XX-XXXX-0441. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту становить 5% від суми Кредиту та дорівнює 350 грн. та нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 350 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 3920.58%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 17710 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 10710 грн. Неустойка становить 105 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 547.5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. (матеріали електронної справи). 23 березня 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало на банківську картку [NUMBER] \~7000 грн (а. с. 8 зв.). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 06 вересня 2025 року у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 31675 грн, з яких: 10500 грн основний борг та 13825 грн - відсотки, 5250 грн неустойка, 525 грн комісія за надання та 1575 грн комісія за обслуговування (а. с. 8). Таким чином, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором №23.03.2025-100001084\~від 23\~березня 2025\~року в сумі 24325 грн, з них: 10500 грн основний борг та 13825 грн - відсотки. Разом з цим, щодо стягнення з відповідача неустойки у сумі 5250 грн суд зазначає наступне. Відповідно до\~ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також,\~\~Верховний Суд у своїй постанові від\~31.01.2024 року\~№ 183/7850/22\~(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2\~ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 5250 грн. за невиконання грошового зобов`язання за період з 23 березня по 06 вересня 2025 року є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з [PERSON] комісії за надання та обслуговування кредиту суд зазначає наступне. У п. п. 8, 9 договору про надання кредиту №23.03.2025-100001084\~від 23\~березня 2025\~року визначено, що сторони погодили, що сплату комісії за надання та обслуговування кредиту. Проте, у вказаному договорі не зазначено та позивачем не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається відповідачу та за які товариством встановлена комісія. Отже положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту у сумі 525 грн та комісії за обслуговування кредиту у сумі 1575 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1860,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial