Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9997799 від 03.10.2024 у розмірі 22711,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідач уклали кредитний договір № 00-9997799 на суму 9600,00 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 63811, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію. На виконання умов кредитного договору, 03.10.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку відповідача № 5167-80XX-XXXX-0148, що свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» з відміткою та додатком до нього. З наданого алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 16.04.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 16.04.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Позивач зазначає,\~що станом\~на дату\~подання позовної\~заяви на\~рахунки позивача\~не надходило\~жодного платежу\~на погашення\~заборгованості відповідача\~за кредитним\~договорам.\~ Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, становить 26 711,20 грн, яка складається з: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 13 111,20 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача, 4000 заборгованість за штрафними санкціями. Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 16.04.2025 - 01.10.2025. До позивачем стягнення заявлена сума без штрафних санкцій в розмірі 22711,20 грн. Окрім того, позивач поніс судові витрати: 2244,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які також просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.11.2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, за клопотанням представника позивача витребувано докази. 20.11.2025 до суду з АТ «Ощадбанк» надійшла інформація на виконання ухвали суду про витребування доказів. 05 грудня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника [PERSON] адвоката Лисенка А.О. У відзиві представник [PERSON] адвокат Лисенко А.О. просить поновити строк на його подання заперечує проти позовних вимог, просить розглядати справу за відсутності відповідача та її представника. В обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів відповідачу, а надані докази штучно змінені та суперечать один одному; позивачем не надано належних та допустимих доказів підписання кредитного договору; позивач надає неналежний доказ ідентифікації відповідача як фізичної особи; договір факторингу та надані докази переходу права вимоги є неналежними та не допустимими; позивачем неправомірно застосовано підвищену процентну ставку у розмірі 1,45% на день та знижена 1,32% на день; матеріали справи не містять підтверджень щодо двостороннього погодження нарахування комісії, а тому фактично сплачена комісія повинна зарахуватися в погашення основної суми заборгованості; позивачем неправомірно нараховано штрафні санкції під час воєнного стану; позовна заява подана до суду передчасно, докази надсилання відповідачу досудової вимоги відсутні; позивачем зазначено завищений розмір витрат на правничу допомогу, а докази її сплати відсутні. Представник відповідача стверджує, виписка з особового рахунка (яка по суті є саме розрахунком заборгованості, а не випискою в розумінні тверджень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») за Кредитним договором № 00-9997799 від 03.10.2024 року ПІБ: [PERSON] підписана директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Марія ХЛОПКОВА, не може вважатися належними та допустимими доказами у видачі кредитних коштів, оскільки, вони не є первинним бухгалтерським документом в розумінні закону. У виписці не зазначено номери рахунків, відсутні відомості про господарські операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. Крім того, у підтвердженні щодо здійснення переказу грошових коштів «ПРОФІТГІД» від 22.09.2025 року, яка підписана директором ТОВ «ПРОФІТГІД» Ольга КОРОЛЬ зазначено про існування додатку № 1 на сто трьох аркушах, але надається лише 4 (чотири) аркуши, де зазначено номер карти, яка нібито належить відповідачу, зазначено не повністю та взагалі позбавляє ідентифікувати що кредитні кошти були надані саме відповідачу. ТОВ «ПРОФІТГІД» не є надавачем платіжних послуг, тому інформаційна довідка є внутрішнім документом, а також не є належним та допустимим доказом і у такому документів немає печатки банку про проведення операції. Ані в самому договорі кредиту, а ні в Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ» не зазначено про залучення третіх осіб для перерахування грошових коштів, зокрема, відповідачу. Додаток до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 24.04.2025 р. підписана директором ТОВ МАКС КРЕДИТ [PERSON] повинен бути на 46 аркушах, а позивач надає лише 3 аркуши. Договір факторингу між ТОВ МАКС КРЕДИТ та ТОВ Юніт Капітал укладений 16 квітня 2025 року. Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів «ПРОФІТГІД» від 22.09.2025 року, яка підписана директором ТОВ «ПРОФІТГІД» Ольга КОРОЛЬ відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису - Дата та час: 17:43:32 22.09.2025. Додаток до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів «ПРОФІТГІД» від 24.04.2025 року підписаний директором ТОВ МАКС КРЕДИТ [PERSON] - взагалі без дати його підписання та не зрозуміло коли підписаний та цей додаток не значиться у підтвердженні від 22.09.2025 року. З огляду на ці обставини, вбачаються факт їх штучної зміни, підтасовки документів, оскільки 16 квітня 2025 року ТОВ Юніт Капітал новий кредитор. Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» від 22.09.2025 року та додаток до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» від 24.04.2025 року підписаний директором ТОВ МАКС КРЕДИТ [PERSON] не узгоджуються між собою. Додаток до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів «ПРОФІТГІД» від 24.04.2025 року не зрозуміло для якого документа складений та кому адресований і як додаток № 2 чи № 3 відноситься до Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. Представник відповідача вважає,\~що позивач\~не надав\~до суду\~жодного доказу\~щодо дійсності\~укладення кредитного\~договору на\~вказаних позивачем\~умовах саме\~відповідачем,\~а отже\~правові підстави\~для задоволення\~позову -\~відсутні. 09.12.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, направлена представником позивача через систему «Електронний суд» 08.12.2025. На спростування тверджень відзиву щодо неналежної форми укладання кредитного договору представник позивача посилається на п. 7.11 та п.7.12 кредитного договору № 00-9997799 від 03.10.2024, в яких сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Договір діє протягом строку на який відбулося оформлення кредиту, а у випадку не виконання прийнятих позичальником на себе грошових зобов`язань - до моменту повного виконання грошових зобов`язань за договором, крім випадків припинення його дії за згодою сторін, відповідно до договору чи закону. У будь якому разі щодо непогашеної позичальником заборгованості договір діє до повного погашення заборгованості. Таким чином, кредитний договір № 00-9997799 від 03.10.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор 63811 направлено Позичальнику 03.10.2024 о 13:09:37 на вказаний ним номер мобільного телефону [NUMBER] ; одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора 03.10.2024 о 13:10:01 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану позичальником у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору , зокрема, додаючи його примірники у форматах у форматах PDF та P7S. Первісний кредитор - ТОВ «МАКС КРЕДИТ», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач отримав грошові кошти відповідно до умов договору належним чином, а тому позивачем доведено факт надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Щодо переказу коштів за Кредитним договором № 00-9997799 від 03.10.2024 03.10.2024 ТОВ «ПРОФІТГІД» в ролі посередника (не на правах кредитора) перерахувало кошти ТОВ «МАКС КРЕДИТ» у сумі 8000,00 грн. на рахунок зазначений відповідачем, який було верифікований первісним кредитором у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу». Фінансова компанія може користуватись послугами іншої фінансової компанії для здійснення певних операцій, включаючи перерахування коштів фізичній чи юридичній особі. Це дозволяється законодавством України та регулюється договірними відносинами між компаніями, зокрема питання договірних відносин між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ПРОФІТГІД» не стосуються предмету даного спору. З наданих документів вбачається, що 03.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціювало переказ коштів у сумі 8000,00 грн. згідно договору № 00-9997799 від 03.10.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ПРОФІТГІД на платіжну картку №5167- 80XX-XXXX-0148, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Відповідно п. 7.3. Кредитного договору №00-9871731 від 25.07.2024 позичальник підтверджує, що йому було в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/ при укладенні кредитного договору №00-9871731 від 25.07.2024 р. позичальник погодився з умовами, визначеними в п. 1.6. Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 1600.00 грн. Відповідно до п. 3.5. позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме: «28» вересня 2025р. у кредитному договорі №00-9871731 від 25.07.2024 , у п. 1.5.1. стандартна процента ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). До того ж, п. 1.5.2., знижена процентна ставка становить 0,66 (нуль цілих 66 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту). Відповідно до п. 1.7.1, денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.% (один цілих) та розраховується в процентах з використанням такої формули: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (28672,00/8000.00)/360 ? 100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях. Згідно з п. 1.7.2, денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Позичальником права на Знижену процентну ставку з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.% (один цілих) та розраховується в процентах з використанням такої формули: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (28336,00/8000.00)/360 ? 100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях. Тобто, Первинний кредитор нараховував відсотки згідно з законодавством, а твердження відповідача є безпідставними. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 22711,20 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025. Отже, враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи. 15.12.2025 до суду надійшли заперечення представника відповідача, в яких містяться доводи, аналогічні тим, що у відзиві на позов, також представник відповідача не погоджується з заявленим розміром витрат на правничу допомогу, просить відмовити в задоволенні позову та стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі. 17.12.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких містяться доводи щодо форми укладання договору на ідентифікації відповідача, перерахування кредитних коштів повторення аргументів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] \~та її\~представник в\~судове засідання\~не з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~належним чином,\~ у\~відзиві на\~позовну заяву\~міститься клопотання\~про розгляд\~справи за\~відсутності відповідача\~та її\~представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідач [PERSON] уклали кредитний №00-9997799 на суму 8000,00 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно п.7.12 кредитного договору № 00-9997799 від 03.10.2024 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Пунктом 7.11 вказаного договору передбачено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту одержання кредитодавцем, який направив пропозицію укласти договір (оферту), договору із електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту, з боку кредитодавця договір містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього Договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Договір діє протягом строку на який відбулося оформлення кредиту, а у випадку не виконання прийнятих позичальником на себе грошових зобов`язань - до моменту повного виконання грошових зобов`язань за договором, крім випадків припинення його дії за згодою сторін, відповідно до договору чи закону. Отже, кредитний договір № 00-9997799 від 03.10.2024 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор 63811 направлено відповідачу 03.10.2024 на вказаний нею номер мобільного телефону [NUMBER] . Дані про фінансовий номер телефону та зарахування суми кредитних коштів підтверджуються відомостями, наданими АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. З відповіді АТ «Ощадбанк» від 12.11.2025 вбачається, що фінансовим номером телефону відповідача є [NUMBER] , також зазначено повні дані її номеру платіжної карти, у даних виписки по рахунку містяться відомості про зарахування на рахунок [PERSON] 03.10.2024 о 13:10 год суми коштів в розмірі 8000 грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у національній валюті, а позичальник зобов`язується сплатити кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Згідно п.1.2 сума кредитного ліміту 8000 грн 00 коп., тип: кредитна лінія, цільове призначення:на споживчі потреби, строк:360 календарні дні., дата остаточного повернення кредиту 28.09.2025. Відповідно до п.1.6 кредитодавець одноразово нараховує комісію в сумі 1600 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах п.3.5 цього договору. Таким чином, доводи представника відповідача щодо недотримання форми та не підтвердження укладення кредитного договору й отримання кредитних коштів є безпідставними та спростовані наявними у справі доказами. З приводу процентної ставки за кредитом, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, що відповідає п.1.5 кредитного договору №00-9997799 від 03.10.2024, враховуючи, що відповідачем не здійснювалося погашень кредитної заборгованості перед позивачем, наявність заборгованості та розрахунок відсотків стороною відповідача не спростовано протягом розгляду справи. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22711,20 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025. Таким чином, позивач підтвердив факт переходу права вимоги, доводи представника відповідача щодо неналежного підтвердження відступлення права вимоги є необгрунтованими. У частині першої статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною 1 статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач, звертаючись до суду з даним позовом стверджує, що позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором, однак зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором №00-9997799 від 03.10.2024. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором, протягом розгляду справи ці твердження відповідачем не спростовані. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом стверджує, що станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за кредитним договором №00-9997799 від 03.10.2024 не погашена. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №00-9997799 від 03.10.2024 становить 22711,20 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1600 грн заборгованість за комісією, 13111,20 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. З приводу нарахування комісії суд зазначає, що вказана одноразова комісія передбачена за надання кредиту в п.1.6 кредитного договору №00-9997799 від 03.10.2024, укладеного відповідачем, тому посилання представника відповідача на порушення вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та на практику Верховного Суду є недоречним. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Положення статті 627 Цивільного кодексу України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною першою ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі частини першої ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту та відсотки за користування ним, підлягають примусовому стягненню. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ», перебувають в загальному доступі, доступні для ознайомлення, будучи опублікованими на сайті в мережі Інтернет. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законом України «Про електронну комерцію»\~та\~Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі\~ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Судом вбачається, що при укладенні електронного договору кредитної лінії відповідач використав електронний підпис у вигляді одноразового персонального ідентифікатора, який\~\~направлено на номер мобільного телефону вказаний відповідачем в заявці на отримання грошових коштів, укладення договору також підтверджується виконанням алгоритму дій ТОВ «МАКС КРЕДИТ», довідкою, щодо його виконання, кредитним договором, що містить електронні підписи сторін. Згідно ст.\~77,\~78 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з платіжної інструкції № 29608 від 31.10.2025 року, ТОВ "Юніт Капітал" при звереннні до суду із зазначеним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2244,40 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у сумі 7000, 00 грн на відповідача. Понесені витрати підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, скан-копією Додаткової угоди № 25770872322 від 11.09.202 5до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, скан-копією Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору наданням правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, скан-копією свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; скан-копією довіреності адвоката, актом прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025. Матеріали справи містять клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин та ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved