Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 липня 2010 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, відносини між сторонами припинені з травня 2025 року. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності, стягнути судовий збір з відповідача та після розірвання шлюбу відновити дівоче прізвище. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 липня 2010 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, відповідно до свідоцтва про шлюб від тієї ж дати, серії [NUMBER] (а.с.11). Від даного шлюбу сторони маютьдвох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивачки. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з травня 2025 року, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачки відновити на дошлюбне - « [PERSON] ». Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved