Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У травні 2025 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Колосова М.В., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 27.06.2019, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та у межах кредитного ліміту, однак, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30.03.2025 має заборгованість у розмірі 62303,87 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 50000,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 12303,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач сплачувати заборгованість добровільно відмовляється, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом для захисту своїх майнових прав. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а саме 62303,87 грн та судовий збір. Разом із позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про дослідження доказів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У порядку ст. 178 ЦПК України відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, в якій зазначав, що 14.07.2025 [PERSON] отримав від ТОВ «Біотестплав» фінансову допомогу, яка була перерахована платіжною інструкцією № 8473 та направлена на погашення заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 62303,00 грн. Зазначав, що його заборгованість перед позивачем повністю погашена. Просив суд поновити строк на подання відзиву; закрити провадження по справі та вирішити питання про розподіл судових витрат. 21.10.2025 від представника позивача Колосова М.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, та об`єктивно дослідивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. У ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] 09.10.2017 отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії до 10/21, тип - Універсальна. 27.06.2019 звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 27.06.2019, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Таким чином з моменту підписання відповідачем заяви, між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. 24.11.2021 відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 12/25, тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та у межах кредитного ліміту, однак, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконував. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30.03.2025 має заборгованість у розмірі 62303,87 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 50000,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 12303,00 грн. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно з Положенням про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року, він є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Банківською ліцензією та іншими доданими документами підтверджується, що АТ КБ «Приватбанк» зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.259 ЦК України). Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Суд звертає увагу, що відповідач подав до суду платіжну інструкцію № 8473, за якою позивач 14.07.2025 отримав поворотну фінансову допомогу згідно договору № 11/07 від 11.07.2025. Разом з тим відповідачем додано дві довідки АТ КБ «Приватбанк» від 27.06.2025 та 15.07.2025 у яких заборгованість станом на 27.06.2025 значиться у розмірі 62303,12 грн. та 3028,00 грн., а вже на 15.07.2025 тільки 3028,00 грн. Позивач подані відповідачем документи не оскаржував. 21.10.2025 подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. З огляду на добровільне погашення відповідачем зобов`язань суд приходить до висновку про позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В зв`язку з тим, що відповідач сплатив заборгованість пізніше подання позову до суду, понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі (ст. 141 ЦПК України).

Outcome: partial