Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 22.04.2024 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредиту № 7815443, який було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С7907. Відповідно до вказаного договору кредиту первісним кредитором надано грошові кошти (кредит) в сумі 8000грн. 00 коп. на банківську карту № [NUMBER] , строком на 360 днів, з оплатою процентів в розмірі 1,50% в день (стандартна процентна ставка ) та 1,125% в день (знижена процентна ставка). Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором кредиту не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість 27580грн.00 коп., з яких 8000грн. заборгованість по тілу кредиту, 14220грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 5360грн. заборгованість за пенею. 27.11.2024 року між первісним кредитором та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, за яким первісний кредитор передає (відступає) право вимоги за плату, а ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників відповідно до якого перейшло право вимоги в тому числі і до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників як додатку №1 до Договору факторингу. Враховуючи викладене просять стягнути з відповідача 27580грн. 00 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором та судові витрати. Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнає у розмірі вказаному в позові, оскільки такий розмір заборгованості не підтверджується належними та допустимими доказами. Враховуючи військовий стан, то пеня не нараховується, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000грн. є необґрунтованою та не відповідає вимогам ч.3 ст. 141 ЦПК України, є неспівмірною так як становить 1/4 частину від ціни позову. Просить відмовити в задоволенні позову. У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що всі проведені розрахунки передбачені договором кредиту, в тому числі і щодо сплати штрафу в разі невиконання умов договору щодо повернення кредиту. Щодо наявності заборгованості надано розрахунок боргу за договором кредиту, який був сформований та підписаний первісним кредитором за період з 22.04.2024 по 26.11.2024 року. Відповідач же свій розрахунок наявного на її думку боргу або висновок експерта не надала. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано відповідні договори, додаткові угоди, копію детального опису наданих послуг, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката. Суд, розглянувши справу, дослідивши надані докази приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 22.04.2024 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредиту № 7815443, який було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С7907. Відповідно до вказаного договору кредиту первісним кредитором надано грошові кошти (кредит) в сумі 8000грн. 00 коп. на банківську карту № [NUMBER] , строком на 360 днів, з оплатою процентів в розмірі 1,50% в день (стандартна процентна ставка ) та 1,125% в день (знижена процентна ставка). Перерахування коштів відповідачу підтверджується довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 03.11.2025 року про імітування на ім`я відповідача картки № [NUMBER] та рух коштів по цій картці де зараховано первісним кредитором 22.04.2024 року - 6000грн. та 28.04.2024 року - 2000грн. Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором кредиту не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість 27580грн.00 коп., з яких 8000грн. заборгованість по тілу кредиту, 14220грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 5360грн. заборгованість за пенею, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. 27.11.2024 року між первісним кредитором та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, за яким первісний кредитор передає (відступає) право вимоги зав плату, а ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників відповідно до якого перейшло право вимоги в тому числі і до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників як додатку №1 до Договору факторингу. Поряд із цим, відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Оскільки кредитором у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 5360 грн., від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої неустойки (пені, штрафу). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частина 1 ст. 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У відповідності до ч.1 ст. 525, ч.1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В матеріалах справи наявний акт № 7815443 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 31.03.2025 року, детальний опис робіт виконаних адвокатом, договір про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, додаткова угода № 7815443 до договору про надання правової допомоги. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у спрощеному позовному проваджені та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судовий збір в сумі 1962грн. 14 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі п.1 ч.1 ст. 512, ч.1 ст. 1077, ст. 514, 1054, ч.1 ст. 1048, ст. 525,526,527,1049, ЦК України, ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial