Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 13 червня 2024 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «МАЗ 54323», д/н [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено паркувальні стовпчики 15 од., що призвело до матеріальних збитків КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року відповідача за вчинення вищезазначеної ДТП визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв?язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 21 866 гривень 94 коп. на підставі заяви про виплату страхового відшкодування. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило Аварійного комісара, вартість послуг якого складає 2 700 грн 00 коп., які були виплачені на підставі рахунку-фактури. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 24 566 грн 94 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2025 року цю справу направлено за підсудністю до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді цього суду від 31 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з установлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що 13 червня 2024 року о 15 годині 50 хвилин на проспекті Броварський, 25 у м. Києві відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «МАЗ 54323», державний номерний знак [NUMBER] , порушив ПДР, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркувальні стовпчики у кількості 15 од., чим спричинив збитки КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Розмір завданих збитків за пошкоджені паркувальні стовпчики у кількості 15 од. відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без ПДВ складає 21 866 грн 94 коп. (а.с. 11-30). КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва подало позивачеві повідомлення про ДТП та заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 4, 5). На підставі Наказу заступника генерального директора МТСБУ № 3.1/22948 від 18 листопада 2024 року, позивачем виплачено відшкодування КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва у розмірі 21 866,94 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 943260 від 25 листопада 2022 року. Доказів сплати виплаченої суми відшкодування відповідачем суду не надано. Згідно із ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно із підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Унаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 21 866,94 грн, виплаченого відшкодування. Разом з тим, згідно з п. 40.3 ст. 40 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно з платіжною інструкцією № 941820 від 29 жовтня 2024 року Моторним (транспортним) страховим бюро України оплачено ТОВ СОС Сервіс Україна суму в розмірі 2 700,00 грн послуг аварійного комісара (експерта) у справі № 104719. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 2 700,00 гривень, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Указані витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, у зв`язку з чим, вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial