Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» обґрунтовує тим, що 03.02.2024 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 24.10.2025 відповідач має заборгованість 67846,86 грн., яка складається з наступного: - 43595,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 23501,52 грн. - заборгованість по відсоткам; - 750,00 грн. - пеня; - 0 грн. штраф. Позивач зазначає, що неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає. Тому АТ «А-Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03.02.2024 у розмірі 67846,86грн. станом на 24.10.2025 та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням 31.10.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] 01.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості. У відзиві відповідач вважав позов таким, що до задоволення не підлягає. Зазначив, що банком не було надано доказу укладення кредитного договору у письмовій формі, а надана позивачем анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку не містить власноручного підпису відповідача або належно ідентифікованого електронного підпису. Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів застосування позивачем ідентифікатора електронного підпису та того, що [PERSON] його отримував, вважав відсутніми докази реєстрації позивача в ІТС відповідача та докази отримання позивачем коштів згідно кредитного договору. Також відповідач вважає розрахунок заборгованості за договором № б/н від 03.02.2024 необґрунтованим та що він не може бути належним і допустимим доказом по справі. Зазначив, що умовами кредитного договору передбачено пільговий період з застосуванням процентної ставки 3,4 % на місяць та ставку при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту у розмірі 6,8%. Застосування підвищеної ставки можливе лише після спливу строку виконання зобов`язання визначеного договором і за умови доведення факту прострочення. Вказав, що з розрахунку заборгованості не вбачається конкретної дати, з якої настав строк сплати обов`язкового мінімального платежу, доказів інформування позичальника про настання прострочення чи зміну ставки, підтвердження, що розрахунок 6,8% здійснено після порушення строку платежу, а не автоматично. Вважав, що без підтвердження конкретного моменту невиконання грошового зобов`язання застосування 6,8% процентів є безпідставним та таким, що суперечить положенням ЦК України і що сума, обчислена з урахуванням процентної ставки 6,8% на місяць не підлягає стягненню. Вважав присутніми наявність ознак подвійного стягнення процентів. Вказав, що якщо банк не вказує як він розподіляв кошти, то клієнт має право вимагати деталізований розрахунок. У наданому розрахунку немає прозорого обліку штрафів та комісій. Зазначив, що у розрахунку заборгованості в колонці «сума погашення» не зазначено, в рахунок чого пішли сплачені відповідачем кошти і банк не розшифрував, куди саме були сплачені кошти. Також вважав незрозумілим нарахування заборгованості за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 18530,88грн. окрім того зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею і за порушення грошового зобов`язання, якими є проценти на прострочену заборгованість у розмірі 18530,88грн. та пеня у розмірі 750,00 грн. задоволенню не підлягають. Тому просив у задоволенні позову відмовити повністю, судові витрати покласти на позивача. Від представника позивача Розсохи О.В. 08.12.2025 надійшла відповідь на відзив. У відповіді представник вказала, що договір підписано за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису. До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначено всі умови кредитування. Вказала, що на підтвердження вірності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка, яка є первинним документом. До позову було додано довідку про видачу картки та встановлення/зміну кредитного ліміту. Звернула увагу, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як банк так і клієнт і заборгованість виникла в результаті витрати кредитних коштів. Встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання, а не обов`язком клієнта. Просила позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити за відсутності представника АТ «А-Банк» Заяв із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходило. Вивчивши вимоги та заперечення сторін, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено,\~що 03.02.2024відповідач [PERSON] звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Положеннями Анкети-заяви визначено, що [PERSON] до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в Договорі та Тарифах. Дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, між мною та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг (далі Договір) зі строком дії у 90 років, умови якого мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. У випадку укладання договору в електронній формі, погодився отримати примірник договору шляхом його надсилання на його електронну скриньку, а у разі відсутності такої скриньки, отримати у повідомленні в месенджери (Viber, Telegram тощо) у вигляді гіперпосилання для самостійного завантаження або для повторного отримання примірника звернутись до Банку через дистанційні канали обслуговування. Засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 0249186d05df727d81e21059d39979ddff2f238ba3183c8eafbde6cf647cd5719b, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Підписанням анкети-заяви підтвердив факт передачі йому другого примірника Договору. Анкета-заява містить відмітку про її підписання [PERSON] з відбитком власноручного підпису 03.02.2024 о 09:40:05. Згідно Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, № б/н від 03.02.2024, [PERSON] просив відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт. Вид кредиту: кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту: кредитування рахунку, мета отримання кредиту: на споживчі цілі. Сума кредиту (ліміту) - від 1 000 грн. до 200 000 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку. Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що Банк повідомляє Клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування (п. 6). Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць (п. 7). Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців (п.8). Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит (п. 9). При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості (п. 10.1). Також передбачено відповідальність клієнта за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків у виді штрафу (п.10.2). Зазначено, що ця заява у вигляді паперового документа підписується клієнтом власноручним підписом, а у вигляді електронного документу - підписується клієнтом цифровим власноручним підписом або простим удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 чи в інших каналах дистанційного обслуговування. Ця заява складена в електронній формі та підписується клієнтом цифровим власноручним підписом або удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 при підтверджені оформлення кредиту. Заява містить відмітку про її підписання [PERSON] відбитком власноручного підпису 03.02.2024 о 09:40:05. Згідно Додатку № 1 визначено ліміти по картці (рахунку). Згідно Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, вона містить інформацію про систему гарантування вкладів фізичних осіб та відмітку про її підписання [PERSON] відбитком власноручного підпису. Згідно даних паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода» сума/ліміт кредитування: від 1 000 до 200 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит) грн., строк кредитування: 240 місяців з правом автоматичного продовження, процентна ставка: пільгова процентна ставка: 0,000001%, пільговий період - до 62 дні, базова процентна ставка: 40,8% на рік, тип процентної ставки: фіксована. Загальні витрати за кредитом: 109\~120,95грн., розраховані, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000 грн., погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 134\~120,95 розрахована, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000 грн., погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 49,34% річних. Пеня: не передбачено. Також вказано інформацію про нарахування штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків та про процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Паспорт містить відмітку про його підпис [PERSON] 03.02.2024, накладання яким електронного підпису перевіряється за допомогою відкритого ключа: 0249186d05df727 d81e21059d39979ddff2f238ba3183c8eafbde6cf647cd5719b. Згідно виписки АТ «А-Банк» по картці від 24.10.2025, клієнт: [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , рахунок: [NUMBER] , період: 03.02.2024 - 24.10.2025, сума витрат за період: 278293,84 грн., сума зарахувань за період: 212493,75 грн., сума комісій: 5642,95 грн., сума кешбеку: 36,24 грн. З виписки вбачається, що [PERSON] здійснював користування кредитною карткою з 27.05.2024 та фактично отримав кредитні кошти внаслідок придбання товарів, оплати послуг, переказу коштів. Останнє поповнення відбулось 29.01.2025 від «ПриватБанк» на суму 5500,00грн. Після цього здійснювалось списання відсотків за використання кредитного ліміту, регулярне списання за кредитом Розстрочка з виписки, нараховувались штрафи за прострочення за кредитом. Залишок після операції станом на 01.10.2025: 65800,09грн. Згідно довідки за лімітами АТ «А-Банк», без зазначення номера та дати, клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10077943623) від 03.02.2024, за період з 03.02.2024 року по 24.10.2025 року, 03.02.2024 було встановлено ліміт 0,00грн, який у подальшому було збільшено до максимального розмірі 100000,00 грн. станом на 21.06.2024, 24.12.2024 зменшено до 28110,00грн. та 24.12.2024 збільшено до 43600,00грн. Згідно довідки\~за картами\~АТ «А-Банк»,\~без зазначення\~номера та\~дати,[PERSON] (IПН [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Згідно Тарифів по картці «Зелена» наявні відомості про тарифи щодо даної картки. Згідно наданого\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№ б/нвiд\~03.02.2024, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] ,\~ЄДРПОУ [NUMBER] ,\~станом на\~24.10.2025, він проведений за період з 03.02.2024 по 22.10.2025. Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 43595,34 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту 43180,10 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 415,24 грн., загальний залишок заборгованості за процентами - 23501,52грн., залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість 4970,64 грн., залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 18530,88 грн., заборгованість за пенею відомості не вказано, штраф - 750,00грн., разом 67846,86 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Щодо твердження відповідача про відсутність доказів укладення кредитного договору у письмовій формі, то таке твердження спростовується матеріалами справи, зокрема, вищевказаними Анкетою-заявою та Заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, які підписані [PERSON] цифровим власноручним підписом. Доказів того, що заява підписана не [PERSON] відповідачем не надано. Тому заперечення відповідача у цій частині визнається судом неспроможними. Щодо заперечень відповідача в частині розрахунку заборгованості, суд зазначає, що у відзиві відповідач визнав, що сплачував кошти за кредитом, хоча й вказав на непрозорість їх розподілення. В той же час, відомостей про сплачені ним суми та період їх сплати, а також свого розрахунку заборгованості не надав. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. За принципу змагальності позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Суд звертає увагу, що відповідач побудував лінію захисту виключно на концепції негативного доказу та не надав жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Факт користування кредитних коштів не заперечив, підтвердив сплату коштів за кредитом, хоча й не вказав розміру таких платежів та не надав відповідних доказів, не надав власного розрахунку заборгованості. Таким чином заперечення відповідача не підкріплені належними і допустимими доказами, тому суд визнає їх голослівними та розцінює як позицію захисту та спробу уникнути передбаченої законом відповідальності. Натомість твердження позивача підкріплені належними та допустимими доказами, які є чіткими логічними та послідовними, такими, що доповнюють один одного та стосуються предмету доказування. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Тому суд погоджується з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 43595,34 та сумою заборгованості за відсотками: 23501,52 грн., а всього на суму 67096,86грн. Щодо вимоги про стягнення пені на суму 750,00 грн. суд зазначає, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за пенею позивачем не нараховувалась, натомість розрахунок містить відомості про нарахування штрафу у розмір 750,00грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Згідно п.\~18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~у період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від відповідальності,\~визначеної статтею\~625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває. Враховуючи викладене та той факт, що кредитний договір укладено 03.02.2024, у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості за пенею в сумі 750,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривні, а тому належить стягнути з відповідача на користь позивача, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2395,62 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial