Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У липні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі також - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , позичальник, відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20 307,65 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 20.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 101812200, на умовах якого відповідачці було надано кредит в розмірі 5 000 грн. Відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованістьу заявленому розмірі, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 705 грн та заборгованості за процентами в розмірі 15 602,65 грн. 13.05.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2025 справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва Ухвалою суду від 08.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання з визнанням явки представника позивача в судове засідання обов`язковою та за клопотанням позивача від АТ «Універсал Банк» витребувано докази на підтвердження факту зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки. Ухвалою суду від 23.10.2025 позовну заяву залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а саме: відсутності обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; неналежної якості копій доданих до заяви документів. 04.11.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків. В судовому засіданні представник позивача Кураш С. А. позовні вимоги підтримала пославшись на наведені у позовній заяві обставини та обґрунтування. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових документів за зареєстрованою адресою місця її проживання, проте поштові відправлення повернулись без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Проставлення на поштовому повідомленні відмітки про відсутність відповідачки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є доказом вручення їй судової повістки (судових документів). У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачкою не подано відзиву на позов, а тому справу розглянуто на підставі пояснень та доказів позивача відповідно до положень частини восьмої статті 178, частини другої статті 191 та частини третьої статті 223 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 20.01.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено електронний договір про споживчий кредит № 101812200 (далі також - кредитний договір № 101812200), предметом якого є зобов`язаня кредитодавця на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти у визначеній сумі (кредит) та зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. У паперових копіях кредитного договору № 101812200 та паспорті споживчого кредиту, наданих позивачем на підтвердження факту укладення договору, викладені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту - 5 000 грн; строк кредитування - 30 днів, остаточна дата погашення заборгованості - 19.02.2021; строк та спосіб надання кредиту - 20.01.2021 у безготівковій формі на рахунок з використанням карти № 537541*59; тип процентної ставки - фіксована; проценти за користування кредитом 1 500 грн, які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; комісія за надання кредиту - 0%, яка нараховується за ставкою 0% від суми кредиту одноразово. Відповідно до пункту 2.2.2. договору нарахування процентів здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту на дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожний день користування, з урахуванням особливостей, передбечених пунктом 2.2.3. договору. Проценти нараховуються за стандартною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в пункту 1.5.2. процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку (пункт 2.2.3.). Згідно з умовами, визначеними у Додатку № 1 до цього договору - Графіку платежів, крайньою датою повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії є 19.02.2021. У разі прострочення позичальником зобов`язань зі справи заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості) з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою, передбаченою пунктом 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (пункт 4.2.). Відповідно до пункту 6.1. договору його укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційної системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) (пункт 6.2.). У пункті 6.3. договору зазначено, що приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами (Правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан»), паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. Кредитним договором також передбачено право позичальника за кредитами PDL (кредит, що надається для задоволення особистих потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника на строк до 30 днів) неодноразово продовжувати строк кредитування (далі також - пролонгація) на стандартних (базових) або пільгових умовах та визначено порядок такої пролонгації. Так, згідно з пунктом 2.3.1.1. договору для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту та складає: строк продовження на 3 дні - розмір комісії 3 %; 7 днів - розмір комісії 5%; 15 днів - розмір комісії 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною пунктом 1.5.2 договору. Пунктом 6.10.1.2. Правил надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 29.12.2020) встановлено, що змістом розміщеної товариством інформації про можливість пролонгації PDL кредиту також може бути передбачено умову щодо сплати позичальником певної частки нарахованих процентів/комісій та/або повернення певної частини кредиту. Загальна сума перелічених вище складових становить платіж, необхідний для продовження позичальником строку кредитування на пільгових умовах. Для пролонгації PDL кредиту на пільгових умовах позичальник на сайті товариства або за допомогою програмно-технічних комплексів самообслуговування, що мають відповідні функціональні та програмні можливості, самостійно обирає серед доступних можливостей найбільш вигідний/бажаний для себе варіант, що містить суму для сплати, та період, на який продовжується строк кредитування (пункт 6.10.1.3. Правил). Розміщена на відповідних сторінках сайту товариства та/або у програмно-технічних комплексах самообслуговування інформація про можливість пролонгації PDL кредиту на пільгових умовах з визначеною відповідно до пункту 6.10.1.2 правил сумою до сплати та строком пролонгації надає позичальнику можливість продовжити строк кредитування за PDL кредитом на пільгових умовах на випадок, якщо позичальник неспроможний виконати грошові зобов`язання перед товариством у встановлений договором строк/дату або бажає продовжити строк кредитування на пільгових умовах з інших причин. Для використання такої можливості позичальник повинен вчинити дії передбачені вказаним пунктом цих правил (пункт 6.10.1.4. Правил). Договір про споживчий кредит підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W81561, про що свідчить довідка про ідентифікацію. Факт надання ТОВ «Мілоан» відповідачці кредиту в розмірі 5 000 грн підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2020 № 25068768. 13.05.2021 ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»(новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до цього договору. Предметом цього договору є передача (відступлення) кредитором новому кредитору за плату належних кредитору прав грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (підпункт 1.2.). Згідно з даними витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 101812200 на суму 20 307,65 грн, з яких: 4 705 грн -заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 15 602,65 грн - заборгованість за процентами. Даючи оцінку вимогам позивача та наданим ним доказам, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з приписами частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 1046 ЦК України наведено визначення договору позики як договору, за яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором(частина перша статті 1049 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями частини першої статті 1048 ЦК України, яка застосовується як до відносин позики, так і до кредитних відносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Нормою статті 1055 цього Кодексу передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України). За змістом статей 205, 207 ЦК Українидоговір, укладений в електронному вигляді, є таким, що укладений у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді регулює Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон про електронну комерцію), стаття 2 якого поширює його застосування у тому числі і на послуги систем дистанційного обслуговування та надання платіжних послуг в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству України, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність». Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних справ та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами статей 526, 530 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 12, 76-81 ЦПК України). Докази згідно положень статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України мають бути належними, допустимими і достовірними, а в своїй сукупності - також достатніми, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. За обставинами справи установлено, що 20.01.2021 відповідачка [PERSON] акцептувала пропозицію фінансової установи ТОВ «Мілоан» щодо укладення електронного кредитного договору, на виконання вимог частини четвертої статті 8 Закону про електронну комерцію повідомила про себе інформацію, необхідну для його укладення, та здійснила підписання договору електронним підписом. Підписаний відповідачкою договір містить усі істотні умови, передбачені законодавством для кредитного договору, зокрема такі як сума кредиту, розмір процентів, строки і порядок повернення кредиту, що є доказом ознайомлення її з предметом договору та усіма його умовами. За своєю юридичною природою вказаний договір є договором приєднання, умови якого встановлені фінансовою установою у відповідних стандартних формах та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням статті 634 ЦК України. Надана позивачем копія первинного документа (платіжного доручення) підтверджує, що ТОВ «Мілоан»в повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором. У статті 512 ЦК України законодавець встановив підстави, за яких відбувається заміна кредитора у зобов`язанні, до яких, зокрема, належить передання кредитором своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Вказаною нормою передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Законодавство України не містить жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, та не встановлює вимогу одержання згоди позичальника на таку заміну. До того ж укладений з відповідачкою договір містить умову про право кредитодавця відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні без згоди позичальника (пункт 3.2.6.). На підтвердження розміру позовних вимог позивач надав витяг з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, згідно з яким він набув право вимоги до відповідачки на суму заборгованості в загальному розмірі 20307,65 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 705 грн та заборгованість за процентами в розмірі 15602,65 грн. Такі ж дані містяться у детальному розрахунку заборгованості та у відомостях про щоденні нарахування та погашення, дослідженням яких установлено, що відповідачка двічі - 19.02.2021 та 22.02.2021, продовжувала строк кредитування кожний раз на три дні, про що свідчать факти сплати нею комісії за пролонгацію договору в розмірі 3% від поточного залишку кредиту та повернення частини кредитуі нарахованих процентів (19.02.2021 - 150 грн+150 грн+150 грн; 22.02.2021 - 145 грн+145 грн+149 грн), після чого будь-які сплати за кредитним договором припинила. Заявлені до стягнення проценти за користування кредитом нараховані за період з 20.01.2021 по 26.04.2021, при цьому нарахуванням процентів до 25.02.2021 включно здійснено на основі процентної ставки в розмірі 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а після 25.02.2021 - на основі стандартної (базової) процентної ставки в розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що передбачено пунктом 4.2. кредитного договору. Згідно з частиною другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Одним таких положень є положення частини першої статті 1050 ЦК України щодо зобов`язання позичальника, який своєчасно не повернув суму позики, сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, а входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як зазначено вище, при укладенні кредитного договору його сторони домовились про сплату позичальником процентів за прострочення грошового зобов`язанняв іншому розмірі, ніж це встановлено у частині другій статті 625 ЦК України, а відтак правомірним є нарахування передбачених цією нормою процентів за користування утримуваними грошовими коштами понад строк кредитування на основі процентної ставки, встановленої договором. Підсумовуючи викладене, вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. За результатами розгляду справи суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України, яка визначає, що у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються на відповідача. За подання цього позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач також має сплатити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, що підтверджується наданими ним доказами, а саме: договором про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеним між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським бюро «Апологет»; додатком до цього договору - актом наданих послуг від 06.07.2025; детальним описом наданих послуг до акту від 06.07.2025 за договором про надання правової від 01.07.2025. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідачку в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, що у грошовому виразі становить 10 422,40 грн (2 422,40+8 000). На підставі викладеного,

Outcome: approved