Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (далі позивач), діючи через свого представника Пархомчука С.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №3483712297/265376 від 16 березня 2020 року в розмірі 10215 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримав від ТОВ «ГОУФІНГОУ» кредит у розмірі 3000 грн. 31 травня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до якого до зазначеного товариства перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. 03 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 10215 грн., з яких: 3 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 7215 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, яка й підлягає стягненню на користь позивача. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження. 18 листопада 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розподіл судових витрат. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином шляхом поштового відправлення копії ухвали про відкриття провадження поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 16.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та відповідачкою було укладено кредитний договір №3483712297/265376, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачці на 30 днів кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп.. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 1,85% за кожен день строку користування кредитом (пункт1.3). Згідно довідки ТОВ «Платежі онлайн» 16.03.2020 року ТОВ «ГОУФІНГОУ» перерахувало відповідачці кредитні кошти згідно вказаного вище кредитного договору у розмірі 3 000 грн. 00 коп. Отже, ТОВ «ГОУФІНГОУ» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №3483712297/265376щодо надання кредиту. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно виписки по особовому рахунку, у відповідачки перед ТОВ «ГОУФІНГОУ» виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 10215 грн., з яких: 3 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 7215 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с.26). 31 травня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до якого до зазначеного товариства перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору факторингу, витягу з реєстру боржників до вказаного договору та платіжними інструкціями про перерахування коштів на виконання зазначеного договору факторингу. 03 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору відступлення права вимоги, витягу з реєстру боржників до вказаного договору та платіжною інструкцією про перерахування коштів на виконання зазначеного договору відступлення права вимоги. Згідно статті 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першоїстатті 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першоюстатті 638 ЦК Українипередбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516ЦПК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше невстановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, щопорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки за кредитним договором №3483712297/265376 від 16.03.2020 року виникла заборгованість у розмірі 10215 грн. 00 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., та витрати на надання правової правничої допомоги у розмірі 10500 грн. 00 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. З приводу судових витрат на надання правової допомоги суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, позивач здійснив судові витрати у розмірі 10 500 грн. 00 на надання правничої допомоги, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, загальний розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 12922 грн. 40 коп. (2 422 грн. 40 коп. + 10500 грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved