Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

27.11.2025 заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, з вимогою встановити юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем - її покійною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] в період з вересня місяця 2022 року і на час відкриття спадщини [INFO] , де заявниця залишилася проживати по даний час. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого на території Липовецької міської ради, [ADDRESS] , власником якого була покійна мати. У вересні місяці 2022 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері та її похилим віком заявник забрала матір доглядати в свій будинок, і по день смерті матері [PERSON] [INFO] її мати [PERSON] проживала (без реєстрації) разом з нею в її житловому будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки заявник здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] та прийняла спадщину, однак у визначений законом термін не звернулася до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було надано роз`яснення (відмову) у видачі свідоцтва про право на спадщину так як заявник вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини. Встановлення даного факту позивачу необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 02.12.2025 призначено розгляд справи за правилами окремого провадження, а також витребувано від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Мельник М.В. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а в разі її відсутності відповідний витяг зі спадкового реєстру. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак надали заяву, в якій зазначили про розгляд справи за їх відсутності, свої вимоги підтримали та просили суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечував. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 08.12.2022 (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого на території Липовецької міської ради, [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВЕО №426079 від 17.05.2007, посвідченого державним нотаріусом Липовецької міської ради Кицюком О.П., зареєстровано в реєстрі за №1099 (а.с. 8), де зазначено, що [PERSON] успадкувала цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого в м.Липовець Вінницької області, загальна площа 68.5 кв.м., житлова площа 43.6 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Відповідно до Акту, складеного комісією в складі депутата Липовецької селищної ради Станіславського Ю.С. та сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 27.11.2025 (а.с. 11) [PERSON] , 1960 р.н. проживала разом із своєю рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , разом в одному будинку без реєстрації за [ADDRESS] з вересня місяця 2022 року по день її смерті [INFO] , вели спільне господарство, та за якою [PERSON] здійснювала догляд так як її рідна мати [PERSON] була похилого віку та останній час була важко хвора, та після смерті своєї матері [PERSON] [PERSON] залишилася проживати за даною адресою по [ADDRESS] , де проживала на протязі шести місяців з дня смерті матері та проживає по даний час. Однак у визначений законом термін заявник не звернулася до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було надано роз`яснення (відмову) у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як заявниця вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с. 7). На виконання ухвали від 02.12.2025 щодо витребування доказів, на адресу суду 08.12.2025 від приватного нотаріуса Мельник М.В. надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №83524888 від 08.12.2025, з якої слідує, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] - не заводилась. Вищевказаними доказами підтверджується, що померла [PERSON] на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON] у житловому будинку без реєстрації. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9) матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Згідно довідки від 17.04.1996 за №364 (а.с. 10), виданої заявнику слідує, що 17.10.1981 Лукашівською сільською радою зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , запис акту №21 від 20.02.1990, прізвище заявниці змінено на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до ст. 1268 ЦК України заявнця є такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та заяву про відмову від спадщини не подавала. Після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] на протязі шести місяців вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому нотаріусом видано заявниці роз`яснення щодо неможливості в нотаріальному порядку оформлення спадкових прав (а.с. 7), в тексті якого вказано, що [PERSON] вчасно не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, тому вважається такою, що пропустила строки встановлені для прийняття спадщини. Факт проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на момент смерті останньої доводиться вищевказаними доказами, а саме: свідоцтвом про народження заявника; свідоцтвом про шлюб заявника; свідоцтвом про смерть [PERSON] ; Актом про фактичне проживання заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті заявнику необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями вищезазначеного закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Суд, оцінюючи надані заявником докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту постійного проживання разом заявника з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення позову. Як вбачається з наданих суду доказів, заявником, як спадкоємцем першої черги доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved