Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

09.10.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві просив суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . 09.10.2025 року судом відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання з винесенням рішення у відповідності до ст.200 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно ордеру №724 від 03.02.2000 року [PERSON] надано право на зайняття житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] . Також, судом встановлено, що у вищевказаній квартирі крім позивача [PERSON] зареєстрована [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з жовтня 2018 в квартирі [ADDRESS] не проживає. Отже, можна зробити висновок, що відповідач в квартири [ADDRESS] , не проживає з жовтня 2018. Вказану квартиру не утримуює, інтересу до житла не проявляє, особистих речей за місцем реєстрації не має. Згідно частин 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України наймач або член його сім`ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Отже, судом встановлено, що право позивача є порушеним, оскільки він за відсутності відповідачів в житловому приміщенні, самостійно вимушений здійснювати витрати з утримання майна та оплати за отримані комунальні послуги. Тому з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати відповідачп [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

Outcome: approved