Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» пред`явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року у розмірі 40817,68 гривень, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником універсальної послуги електричної енергії на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268. Представник позивача зазначив, що за адресою: [ADDRESS] , надаються послуги з постачання електричної енергії за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. Побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , на якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 17 липня 2025 року [PERSON] надав до Товариства підписану заяву приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з метою переоформлення особового рахунку № [NUMBER] на своє ім`я. Разом із заявою приєднання Відповідачем було надано копію свідоцтва про право на спадщину з якого вбачається, що Відповідач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , ПрАТ «Харківенергозбут» було направлено відповідний запит до АТ «Харківобленерго». У відповіді на запит, АТ «Харківобленерго» надано інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року. Таким чином у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1. ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ Харківобленерго даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року Постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 40817,68 гривень. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у сумі 40817,68 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Стаскевич О.Ю., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг надаються послуги з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав №377970677 від 10 травня 2024 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 травня 2024 року встановлено, що власником житлового будинку, місцезнаходження: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Отже, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з електропостачання за цією адресою. За зазначеною адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] для проведення оплати за спожиту електричну енергію в ПрАТ «Харківенергозбут. Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] (договір № 110000040312) за боржником [PERSON] , за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року, відповідно до показів засобу комерційного обліку 77050 фіксується заборгованість за використану електричну енергію в сумі 40817,68 гривень, яка на цей час не оплачена. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19 червня 2018 року №505). Згідно з пунктом 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з пунктом 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом 5 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до пункту 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Оскільки, відповідач оформив право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті власника [PERSON] , то він є споживачем послуг електричної енергії за зазначеною адресою в розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки постійно проживає за зазначеною адресою, користується електричної енергією. Зазначене також підтверджується заявою-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 17 липня 2025 року за підписом відповідача. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, до суду не надано. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року, яка за відомостями розрахунку основного боргу за електроенергію позивача становить 40817,68 гривень. На підставі викладеного, суд висновує, що позов ПрАТ «Харківенергозбут» підлягає задоволенню, оскільки відповідач, споживаючи електричну енергію за період з 01 червня 2023 року по 01 серпня 2025 року, надану послугу не оплачував, тому сума заборгованості в розмірі 40817,68 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно платіжної інструкцій №18152 від 09 вересня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved