Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

09 жовтня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2024 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту. 17.04.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. 17.04.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15012667 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру вказана позивальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Також, 24.07.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 495767-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 21\~000,00 гривень. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 495767 КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти на загальну суму 200 963,27 гривень. Таким чином, як зазначає позивач, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором №495767-КС-001 про надання кредиту в розмірі 119 445,60 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 54 628,05 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 64 817,55 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень. Посилаючись на викладене, ТОВ «БІЗПОЗИКА» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір в сумі 2 422,40 гривень. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатками за адресою її реєстрації (а. с. 55-56 зворот). Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче судове засідання. Клопотання представника позивача задоволено та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписку про рух коштів по рахунку відповідача та факт емітування банківської карти на ім`я відповідача. 10 листопада 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 10 вересня 2025 року та ухвали суду про виправлення описки від 27 жовтня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла запитана судом інформація. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.12.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника. Водночас, представник позивача просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Закону України «Про електрону комерцію та «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що 17.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 17.04.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту. 17.04.2024 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 495767-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8861, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником в анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Отже, 17.04.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та Крива Тетяна Сергіївна було укладено Договір № 495767-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15012667 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Також,\~24.07.2024\~року між\~ТОВ «БІЗПОЗИКА\~та Крива\~Тетяна Сергіївна укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 495767-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 21 000.00 грн. Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» листом від 27.10.2025, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки по рахунку вбачається, що 17.04.2024 на вказану карту було перераховано 75000 грн. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відносини між сторонами регулюються також Законом України «Про споживче кредитування». Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні кредитного договору. Суд зазначає, що спірний кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, окрім того містить всі істотні умови, передбачені законодавством України, і позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодила таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 495767- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 495767-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 495767-КС-001 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 495767-КС-001 на загальну суму 200963,27 грн. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 31.07.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 119445,60 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 54628,05 гривень; суми прострочених платежів по відсотках 64817,55 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договорами не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1, 2 наведеної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції позивач сплатив 2 422,40 гривень судового збору за звернення до суду з цим позовом. Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved