Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

05.09.2022 позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трей Груп» (далі ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 7382,76 грн, інфляційні втрати- 787,66 грн,3 % річних- 220,27 грн., а всього стягнути 8390,69 грн. та судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на умовах Типового договору постачання природного газу споживачем, споживачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідно до якого здійснювалось фактичне споживання природного газу за адресою [ADDRESS] постачальником якого був позивач. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу,що підтверджується відкриттям абоненського рахунку № 1019616. Згідно платіжного доручення вбачається що ЕІС код 56ХМ22G29035572U присвоєно Оператором ГРМ споживачу [PERSON] , який помер [INFO] .Власником житлового будинку був [PERSON] , однак [PERSON] та [PERSON] проживали разом у будинку та перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON] після смерті чоловіка не подавала заяву про переоформлення особового рахунку на себе, тому платіжні доручення приходили на ім`я її чоловіка. [PERSON] здійснювала споживання природного газу, постачальником якого були позивачі у період з січня по лютий 2021 в загальному обсязі 948,65 куб.м.на загальну суму 7382,76 грн, зокрема у січні 2021 було спожито 315,65 куб.м. у лютому 2021 633,00 куб.м. У платіжному дорученні АТ «Львів газ» вказано, що [PERSON] у лютому було спожито 633,00 куб.м. З квитанцій про оплату вбачається що [PERSON] було нараховано у січні 2021 за 199,35 куб.м.-1393,49 грн. [PERSON] були направлені платіжні доручення, однак за вказаний період вона не здйнювала жодної оплати за спожитий газ та станом на 17.08.2022 заборгованість становить 7382,76 грн. Крім цього, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України за період з 26.02.2021 по 23.02.2022 відповідачці нараховано інфляційні витрати у розмірі 787,66 грн. та 3 % річних у розмвірі 220,27 грн,які просять стягнути з відповідачки. Відповідно до вимог ст.174 ЦПК України позивачем на адресу відповідача направлялись листи-вимоги про добровільну сплати заборгованості, однак такі вимоги відповідачем втконані не були через що змушені звернутись до суду. Ухвалою судді Самсіна М.Л. від 09.11.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.01.2023 стороною відповідача адвокатом Білик Р.О. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Представник вважає, що відповідачкою не було підписано жодних заяв про приєднання до умов договору постачання природного газунаданих ТОВ «ЕНерджі Трейд Груп». Між позивачем та відповідачем не виникли правовідносини врегульовані спеціальною нормою права, оскільки відповідач користується послугами АТ «ЛЬвівгаз» Споживачі зобов"язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користуються, що не відповідає дійсності у даній справі. Крім цього, зазначила про те, що під час дії на території України воєнного стану забороняється нарахування зокрема інфляційних нарахувань та процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену на несвоєчасне та або неповне внесення населення плати за житло-комунальні послуги, при цьому постанова Кабінету Міністрів України не містить уточнень, що така заборона стосується виключно заборгованості що виникла за період дії воєнного стану, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних до задоволення не підлягають. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. 27.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Білик Р.О. про залучення третьої особи ППО Червоноградське управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Львівгаз». 10.02.2025 відповідно до протоколу повторного авторозподілу справу передано на розгляд судді Костюк У.І. 13.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 24.03.2025. 12.05.2025 представником відповідача подану заяву про витребування доказів,яка задоволена судом. 20.05.2025 представником позивача подано заяву про витребування доказів, яка задоволена судом. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги у повому обсязі. В судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явились. Зокрема представник відповідача подала заяву в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі та участі відповідачки, підтримала викладені у відзиві обставини просила суд відмовити у позові. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на наступне. Відповідно до додатку до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам, 12 травня 2021 року відповідач, ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 в мережі інтернет за адресою: http:www.etg.ua, та приєднався до умов даного договору. Підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). Згідно платіжного доручення за адресою Львівська область, Камянка-Бузький район с.Честині,вул. Рощина 60а вбачається що ЕІС 56ХМ2256ХМ22G29035572U присвоєно Оператором ГРМ споживачу [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Власником житлового будинку, за адресою [ADDRESS] був [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу та після смерті [PERSON] [PERSON] залишилась прживати у будинку. Об`єкт за адресою [ADDRESS] був підключений до газорозподільної мережі, тому йому було присвоєно ЕІС код. Відповідач [PERSON] після смерті свого чоловіка не подавала заяви про переоформлення особового рахунку, тому платіжні доручення за розподіл (доставку) природного газу приходять на ім`я її покійного чоловіка. [PERSON] здійснювала споживання природного газу, постачальником якого у період з січня по лютий 2021 року був ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», та у загальному обсязі за вказаний період спожила 948,65 куб.м, на загальну суму 7382 грн. 76 коп., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на березень 2023 року заборгованість споживача становить 7382 грн. 76 коп. Відповідачу були направлені платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого природного газу, однак відповідач не оплатила за надані послуги. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). У відповідності до положень ст.625 ЦК України відповідачу за період з 26.02.2021 по 23.02.2022 нараховано 3% річних в розмірі 220 грн. 27 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 787 грн. 66 коп. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Оскільки відповідач фактично користувався послугами з газопостачання , а тому наявні підстави для застосування до нього спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені за період з 26.02.2021 по 23.02.2022. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2481, 00 гривні.

Outcome: approved