Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей.. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 червня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки. Враховуючи вищевказане, через те, що батько належним чином не дбає про дітей, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «вручено особисто». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд враховуючи відсутність заперечень з боку позивача та відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 27 листопада 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області було прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що 10 червня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 10.06.2011 року, актовий запис № 115. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , батько якої є - [PERSON] , а мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Червонослобідською сільською Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 90. [PERSON] народився [INFO] , батько якого є - [PERSON] , а мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Червонослобідською сільською Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 50. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/016420270 від 06.11.2025 року виданою Червонослобідською територіальною громадою, зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/016420591 від 06.11.2025 року виданою Червонослобідською територіальною громадою, зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/016419328 від 06.11.2025 року виданою Червонослобідською територіальною громадою, зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Тобто, підтверджено факт проживання дітей з матір`ю. Згідно довідки № 169 від 06.11.2025 року виданою класним керівником Слобідського ліцею №2 Слобідського сільської ради Черкаського району Черкаської області [PERSON] , зазначено, що навчанням та вихованням [PERSON] , займається її мати [PERSON] .. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні доньки, начальний заклад не відвідує. Згідно довідки № 169 від 06.11.2025 року виданою класним керівником Слобідського ліцею №2 Слобідського сільської ради Черкаського району Черкаської області [PERSON] , зазначено, що навчанням та вихованням [PERSON] , займається його мати [PERSON] .. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні сина, начальний заклад не відвідує. Виписками, виданими КНП Черкаського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Слобідської сільської ради, із історій розвитку [PERSON] та [PERSON] , зазначено, що відвідування та лікування дітей відбувалось тільки в присутності мами. Актом обстеження від 31.10.2025 року виданим Слобідською сільською радою Черкаського району, Черкаської області зазначено, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] та виховує двох неповнолітніх дітей. Батько [PERSON] з родиною не проживає з 13.02.2023 року, не бере участі у вихованні та фінансуванні своїх дітей. Дану інформацію підтверджують сусіди, про що засвідчили своїми підписами. Довідкою №45/01 від 10.11.2025 року виданою Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Дніпряночка» Слобідсьої сільської ради, Черкаського району, Черкаської області підтверджено, що позивач працює в даному закладі на посаді вихователя з 16.04.2019 року. Норми права, що підлягають застосуванню: У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Частинами 2-3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та повноті приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є спільними дітьми позивачки та відповідача. Наразі вони проживають разом з матір`ю, і перебувають на її утриманні. Доказів, які спростовують факт проживання дітей з матір`ю та перебування їх на її утриманні - відповідачем не надано. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що діти потребують матеріальної допомоги і з боку батька. А тому суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач, при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Відповідачем не надано доказів, які б були підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Outcome: approved