Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 127 017 грн. 58 коп. за кредитним договором від 09 березня 2024 року та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 09 березня 2024 року, у зв`язку з чим станом на 17 серпня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 87 027 грн. 60 коп., яка складається зі заборгованості по тілу кредиту в сумі - 114 446 грн. 66 коп. та заборгованості за простроченими відсотками - 12 570 грн. 92 коп. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, проте від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг б/н від 09 березня 2024 року. З матеріалів справи судом встановлено, що 09 березня 2024 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви, яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між сторонами договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 204 500 грн. строком на 36 місяців, процентна ставка 1,5 % сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних). Згідно п.2.2 Кредитного договору кредит надано безготівковим шляхом, а саме перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника. Кредитний договір укладено в електронній формі та разом із графіком платежів підписано електронним цифровим підписом. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на на 17 серпня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 87 027 грн. 60 коп., яка складається зі заборгованості по тілу кредиту в сумі - 114 446 грн. 66 коп. та заборгованості за простроченими відсотками - 12 570 грн. 92 коп. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед Банком. Відповідач можливістю заперечити надані розрахунки банком не скористався, оскільки в судове засідання не з`явився, відзиву чи інших письмових заперечень до суду на позов не подав. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved