Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

22 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 листопада 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 8721182, за умовами якого (п. 2.1) позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 23 квітня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18 083,00 гривень, з яких: 6 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 524,55 грн. сума заборгованості за відсотками; 10 023,00 грн. сума заборгованості за пенею, 1 035,45 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на викладене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 8721182 в розмірі 18 083,00 гривень, з яких: 6 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 524,55 грн. сума заборгованості за відсотками; 10 023,00 грн. сума заборгованості за пенею, 1 035,45 грн. комісія за надання кредиту. Крім того, 11 листопада 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 73847991, за умовами якого (п. 2.1) позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 23 квітня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17 160,00 гривень, з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 420,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 990,00 грн. сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на викладене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 73847991 в розмірі 17 160,00 гривень, з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 420,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 990,00 грн. сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Ухвалою від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ним копії ухвали. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явилася, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви просила суд розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача, у визначені судом дату та час, просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (а.с. 76) та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 75). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи та оцінивши надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у їх взаємозвязку, суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. 14 листопада 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8721182, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 6 500,00 гривень (п.п. 2.2.1) строком на 30 днів (п.п. 2.2.2) з фіксованою процентною ставкою 0,01 % (п.п. 2.2.3). Договір був укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника 278880 згідно Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі з інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 11.1). У додатку № 1 до договору таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування кредитом (а.с. 14 зворот). Крім того, 11 листопада 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73847991, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000,00 гривень (п.п. 2.2.1) строком на 30 днів (п.п. 2.2.2) з фіксованою процентною ставкою 0,200 % (п.п. 2.2.3). Договір був укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника 53570 згідно Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі з інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 11.1). У додатку № 1 до договору таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування кредитом (а.с. 31). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які випливають з договору, ними дотримано письмову форму укладення договорів, ці договори укладено відповідно до вимог ст. 639 та 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами договору досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Будь-яких належних доказів на спростування позовних вимог, відповідачем не надано. Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25 (а.с. 16-17). Згідно з п. 1.1 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимоги та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, відображаються у відповідному реєстрі боржників, складеному за формою згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників № 3 від 23 квітня 2025 року (а.с. 19), долученого витягу з реєстру боржників № 3 від 23 квітня 2025 року (а.с. 21) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на кошти в розмірі 18 083,00 грн. Крім того, відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників № 4 від 23 квітня 2025 року (а.с. 36), долученого витягу з реєстру боржників № 4 від 23 квітня 2025 року (а.с. 38) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на кошти в розмірі 17 160,00 грн. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.04.2025 року заборгованість [PERSON] за договором № 8721182 від 14.11.2024 року складає 18 083,00 гривень, з яких: 6 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 524,55 грн. сума заборгованості за відсотками; 10 023,00 грн. сума заборгованості за пенею, 1 035,45 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 22). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.04.2025 року заборгованість [PERSON] за договором № № 73847991 від 11.11.2024 року складає 17 160,00 гривень, з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 420,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 990,00 грн. сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 39-41). Всього за двома договорами відповідачу нараховано заборгованість у розмірі 35 243,00 грн. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що вказані договори укладено між відповідачем та відповідною фінансовою установою, що містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування грошовими коштами, строк їх повернення та нарахування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак їх у встановлені строки не повернув та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача неповернутого тіла кредиту (заборгованості за основною сумою боргу) за договорами. При цьому, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основним боргом, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками, пенею та комісією за надання кредиту. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування вказаних вище обставин. Суд, у даному випадку аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, встановлює, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договорів з первісним позикодавцем, після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути грошові кошти відповідно до умов договору та сплатити плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту, а тому позовні вимоги в частині нарахованих відсотків за договорами та комісії за надання кредиту підлягають задоволенню. Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за вказаними договорами, суд зазначає наступне. Так, згідно з доданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8721182 від 14.11.2024 року відповідачу до сплати нараховано пеню у розмірі 10 023,00 грн. та за кредитним договором № 73847991 від 11.11.2024 року нараховано пеню у розмірі 9 990,00 грн., а всього на суму 20 013,00 грн. за двома договорами. Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.01.2024 року по справі № 183/7850/22 вказано, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки з 24.02.2022 в Україні діє воєнний стан, тому нарахування позивачем пені кредитним договором № 8721182 від 14.11.2024 року у розмірі 10 023,00 грн. та за кредитним договором № 73847991 від 11.11.2024 року у розмірі 9 990,00 грн. у період дії воєнного стану є безпідставними, тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 308,10 грн., що підтверджується документально (а.с. 6) та є пропорційним задоволеним вимогам.

Outcome: partial