Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» - Руденко Костянтин Васильович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7895476, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 25000 грн. на 360 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у встановлений договором термін. 24.12.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», було укладено Договір факторингу №24.12/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 82500 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 25000 грн., заборгованості за відсотками в сумі 45000 грн. та заборгованість за штрафом в сумі 12500 грн., яку і просив стягнути з відповідачки, а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 16.10.2025 ухвалено розглядати справу у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутность, не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, у зв`язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі статті 280 ЦПК України, суд здійснює заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 16.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7895476 відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 25000 грн. на 360 днів, у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором NX3495. Відповідно до банківської виписки по банківському рахунку, відповідачка користувалася кредитними коштами (а.с.27-29). 24.12.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», було укладено Договір факторингу №24.12/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 82500 грн. Враховуючи те, що відповідачка належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого сума боргу за кредитним договором №7895476 від 16.05.2024 склала 82500 грн., з яких: 25000 грн. - заборгованість по кредиту, 45000 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам, 12500 грн. - заборгованіясть за штрафом. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (статті 525-527 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з абзацом 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачці грошові кошти, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором позичальника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене частиною 1\~статті 509 ЦК України\~право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої кредитні зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (статті\~3,\~12,\~13,\~20 ЦК України, статті\~12,13,44 ЦПК України). Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідачка у судове засідання суду не з`явилася, не заперечувала факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовувала розрахунку та розміру боргу, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачкою не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачкою умов Договору про\~надання споживчого\~кредиту №7895476 від 16.05.2024 на загальну суму 70000 грн., з яких: 25000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 45000 грн. - заборгованість за процентами, доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості по штрафних санкцій суд зазначає наступне. Відповідно до\~Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Як передбачено п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статті 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості по штрафних санкціях, нарахованими після 24 лютого 2022 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial