Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

В березні 2017 р. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (позивач-1), Комунальне підприємство «Центральний Подільського району м. Києва» (позивач-2) звернулись до суду з позовною заявою, в якій з просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги: 1) на користь Комунального підприємства «Центральний Подільського району м. Києва» за період 01.10.2010 р. по 01.04.2015 р. в сумі 32 349,86 грн, з яких основна сума заборгованості в розмірі 20 139,27 грн, інфляційні нарахування в розмірі 10 772,75 грн, 3% річних в розмірі 1 437,84 грн; 2) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» за період 01.05.2015 р. по 01.10.2016 р. в сумі 3 136,70 грн, з яких основна сума заборгованості 2 809,08 грн, інфляційні витрати в розмірі 264,05 грн, 3 % річних в розмірі 63,57 грн. Позов мотивований тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем у будинку [ADDRESS] , де власником квартири № 9 є відповідач та така адреса є зареєстрованим місцем проживання останнього. Позивач належним чином надає житлово-комунальні послуги. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги у розмірі, строки та порядку, визначених чинним законодавством. Внаслідок порушення відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг, то за адресою: [ADDRESS] виникла заборгованість відповідача перед позивачем -2 за період 01.10.2010 по 01.04.2015, яка становить в розмірі 32 349,86 грн, перед позивачем -1 за період з 01.05.2015 по 01.10.2016 ставить в розмірі 3 136,70 грн. Разом із тим, оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак такому необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно з Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України просить позов задовольнити. Просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Провадження у справі відкрито ухвалою від 18.04.2017 р. з призначенням до розгляду (суддею Роман О.А.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.11.2017 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2025 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.08.2025 року задоволено заяву представника позивача-2 - КП «Центральний Подільського району м. Києва» про залучення до участі у справі відповідачів, залучено до участі в справу відповідача-2 - [PERSON] , відповідача-3 - [PERSON] , відповідача- 4 - [PERSON] , відповідача-5 - [PERSON] . Представником позивача-1 - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» подана заява про виключення співвідповідачів [PERSON] (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-3), [PERSON] (відповідач-4), [PERSON] (відповідач-5). Представник позивача-1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в частині [PERSON] та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник позивача-2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надав пояснення. Представник відповідача-4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надав пояснення. Відповідачі, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19.04.2016 р. у справі № 758/6082/13 апеляційну скаргу [PERSON] в інтересах [PERSON] задоволено частково, рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року скасувано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун Олександр Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Ніна Йосипівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Атаманюк Валерія Анатоліївна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [PERSON] , про визнання генеральної довіреності, договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 30 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Ніною Йосипівною та зареєстрований в реєстрі за номером 2880, недійсним та витребувано із володіння [PERSON] у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається з 2 (двох) жилих кімнат, загальною площею - 54,0 (п`ятдесят чотири) кв.м., в тому числі житловою - 31,40 (тридцять одна ціла сорок сотих) кв.м. Рішення набрало законної сили 19.04.2016 р. Як вбачається з рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.04.2016 р. у справі № 758/6082/13, в якому зазначено, що 20 грудня 1990 року між [PERSON] та ВО «Київміськстройматеріали» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] власності [PERSON] на 167/1000 ідеальних частин будинку [ADDRESS] було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації. Даний договір до теперішнього часу є чинним. Оригінал правовстановлюючого документу оглянуто судом апеляційної інстанції. Крім того, вказана квартира була зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08 листопада 2010 року відділом приватизації житла управління з питань майна Подільської у м. Києві райдержадміністрації, розпорядження № 268. 30 грудня 2010 року [PERSON] , в інтересах якої на підставі довіреності, посвідченої 07 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю., діяв [PERSON] , продала квартиру [ADDRESS] [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 30 грудня 2010 року. Також з відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 12 квітня 2013 року вбачається, що від [PERSON] право власності на квартиру перейшло та зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 грудня 2010 року. У подальшому спірна квартира неодноразово перепродавалась [PERSON] , [PERSON] та 21 листопада 2015 року була придбана в останньої [PERSON] Комунальне підприємство «Центральний Подільського району м. Києва» створене на підставі рішення Подільської районної у місті Києві ради від 07.12.2007 № 240 «Про удосконалення структури управління житловим господарством Подільського району». Відповідно до п. 4.2 статуту предметом діяльності підприємства є: 4.2.1 обслуговування житлового та нежитлового: виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна (поточне обслуговування та ремонт, контроль системи опалення та кондиціювання, прибирання та загальний догляд за приміщеннями, тощо); 4.2.5 надання інших житлово-комунальних послуг на умовах і в порядку, встановлених чинним законодавством України; Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 р. № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва». Відповідно до п. 2.2 статуту предметом діяльності підприємства є: 2.2.1 утримання житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належать до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку; 2.1.2 надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів та надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку. 13.11.2015 року між комунальним підприємством «Центральний Подільського району м. Києва» (довіритель)(позивач-2) та комунальним концерном «Центр комунального серівісу» (повірений), укладено Договір доручення № 24/дор. Згідно підпункту 1.1. та 1.1.4 Договору № 24/дор, Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Довірителя та вчиняти від його імені наступні юридичні дії: Проводити претензійно-позовну роботу, яка супроводжується розробкою, підготовкою та направленням боржникам Довірителя (листів, заяв, претензій та інші документи правового характеру) з питань оплати заборгованості. Позивач-2 здійснював утримання будинків та прибудинкової території відповідача [PERSON] до 01.05.2015 року. З 01.05.2015 року утримання будинків та прибудинкової території відповідача [PERSON] здійснює безпосередньо позивач-1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Відповідач [PERSON] згідно рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.04.2016 р. є власником квартири [ADDRESS] , приживає в ній і користується послугами що надавалися/надаються позивачами. Згідно з статуту позивача, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 7 предметом діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» є утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг. Отже, між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги Отже, оскільки власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , тому вона є споживачем наданих послуги позивачем з утримання будинку та прибудинкової території за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором виникла заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а саме: - перед позивачем-2 КП «Центральний Подільського району м. Києва» за період 01.10.2010 по 01.04.2015, яка становить в розмірі 32 349,86 грн, з яких основна сума заборгованості в розмірі 20 139,27 грн, інфляційні нарахування в розмірі 10 772,75 грн, 3% річних в розмірі 1 437,84 грн. - перед позивачем-1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», за період з 01.05.2015 по 01.10.2016, яка становить в розмірі 3 136,70 грн, з яких основна сума заборгованості 2 809,08 грн, інфляційні витрати в розмірі 264,05 грн, 3 % річних в розмірі 63,57 грн. Разом із тим, оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак такому необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. Будь-яких заперечень із сторони відповідача суд не надано, а відтак приймається судом до уваги. Щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України, тобто відповідальність за порушення грошового зобов`язання, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, який у силу ч.4 ст.264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві послуги, а відтак, оскільки відповідачем не було погашено заборгованість, тому є підстави для стягнення інфляційний втрат та 3% річних. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022 та з подальшим продовженням такого. З 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги (підпункт 4 пункту 3 розділу II цього Закону). Згідно з постанови КМУ від 27 червня 2023№ 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Отже, суд вважає за необхідне не застосовувати положення ст. 625 ЦК України за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії в Україні карантину та один місяць після його закінчення у відповідності до вимог вищевказаного Закону. Таким чином, оскільки власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , то суд прийшов до переконання про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивачів необхідно стягнути три відсотки річних та інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконала, прострочила виконання грошового зобов`язання, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , оскільки власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . В іншій частині слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем-1 при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 141,44 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи та позивачем-2 при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1458,56 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial