Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТзОВ «Бізнес Позика», розташоване по вул. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, звернулось в суд з позовом до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за Договором № 353360-КС-001 про надання кредиту від 09.09.2021 року, що становить 29950,73 грн., та складається з: 11547,01 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 18403,72 грн. суми прострочених платежів по процентах. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим станом на 04.11.2025 року допустила виникнення заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 29950,73 грн., яку слід стягнути на користь кредитодавця. Також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати по сплаті судового збору та справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без участі представника позивача. Крім цього у позовній заяві просив витребувати докази, а саме витребувати в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, в т.ч. інформацію про видачу [PERSON] банківської картки № [NUMBER] та інформацію про рух коштів по вказаній банківській картці за період з 09.09.2021 року по 10.05.2024 року включно. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 року вирішено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд якої провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання нею заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Також вказаною ухвалою було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду належним чином посвідчені документи, які містять інформацію видачу і належність [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] та руху коштів по ній за 09.09.2021 року та 21.12.2021 року року з відображенням часу зарахування коштів на суми 38000,0 грн. та 17000,0 грн. 02.12.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду направив на адресу суду витребувану інформацію. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача ТзОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надала, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи http://my.bizpozyka.com/ від 04.11.2025 року [PERSON] (відповідачка) 09.09.2021 року звернулась до ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) з анкетою клієнта, в якій зазначила про необхідність отримання бажаного кредиту в сумі 38000,0 грн. (а.с. 42 зворот). У зв`язку з цим 09.09.2021 між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Договір № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 25 зворот - 26 зворот) з використанням інформаційно-телекомунікаціййних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вищезазначеного договору, ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) надало [PERSON] (відповідачка) грошові кошти в розмірі 38000,0 на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Умови кредитування: тип кредиту - «кредит»; строк кредиту 24 тижні; процентна ставка 0,86664474 % в день фіксована; комісія за видачу кредиту 5700,0 грн.; загальний розмір наданого кредиту 38000,0 грн.; термін дії договору - до 24.02.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 83640, грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 3608,58 %. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця (п. 10 Договору) (а.с. 44-53). Згідно з підписаним сторонами Паспортом споживчого кредиту, який визначає умови кредитування, сторони погодили, що строк кредитування складає 24 тижні, сума кредиту становить 38000,0 грн., тип процентної ставки - фіксована, комісія - 5700,0 грн., загальні витрати за кредитом 45640,0 грн.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 83640,0 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 3608,58 % (а.с. 23 зворот 25). Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 09.09.2021 року Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами споживчого кредиту, підписала паспорт споживчого кредиту та Договір про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (G-4355 та G-2407) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 35 зворот - 36). Пунктом 12 Договору передбачено, що договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а аткож в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, Договрром та Правилами. У зв`язку з цим 21.12.2021 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 27-28 зворот). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 1, сторони домовились про наступне: кредит збільшується на 17000,0 грн.; загальний розмір залишку по кредиту 42043,37 грн.; продовжено строк кредитування на 103 днів, а саме до 07.06.2022 року; реальна річна процентна ставка 2511,21%; орієнтовна вартість наданого кредиту 86538,54 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 21.12.2021 року Додаткової угоди № 1 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 1 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (G-2602 та G-4355) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 36 зворот - 37). Також 13.02.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 28 зворот 29 зворот). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 2, сторони домовились про наступне: заборгованість позичальника перед кредитодавцем становить 51019,69 грн.; кредитодавець списує частину заборгованості, а саме 7210,0 грн. нарахованих процентів; залишок заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 43809,69 грн.; строк кредиту 677 днів до 17.07.2023 року; реальна річна процентна ставка 336,31 %; орієнтовна вартість наданого кредиту 62923,19 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 13.02.2023 року Додаткової угоди № 2 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 2 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-0633 та UA-0654) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 37 зворот - 38). Також 25.05.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 30-31). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 3, сторони домовились про наступне: заборгованість позичальника перед кредитодавцем становить 28696,44 грн.; строк кредиту 750 днів до 28.09.2023 року; реальна річна процентна ставка 517,07 %; орієнтовна вартість наданого кредиту 41833,76 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 25.05.2023 року Додаткової угоди № 3 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 3 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-9608 та UA-4450) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 38 зворот - 39). Також 18.08.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 31 зворот 32 зворот). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 4, сторони домовились про наступне: заборгованість позичальника перед кредитодавцем становить 20528,29 грн.; строк кредиту 807 днів до 24.11.2023 року; реальна річна процентна ставка 774,85 %; орієнтовна вартість наданого кредиту 29146,27 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 18.08.2023 року Додаткової угоди № 4 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 4 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-6318 та UA-7495) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 39 зворот - 40). Також 22.11.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 5 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 33-34). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 5, сторони домовились про наступне: заборгованість позичальника перед кредитодавцем становить 14039,69 грн.; строк кредиту 875 днів до 31.01.2024 року; реальна річна процентна ставка 1007,19 %; орієнтовна вартість наданого кредиту 18428,97 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 22.11.2023 року Додаткової угоди № 5 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 5 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-8303 та UA-1727) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 40 зворот - 41). Також 02.02.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» (позивач) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 34 зворот 35). Відповідно до умов вищезазначеної Додаткової угоди № 6, сторони домовились про наступне: заборгованість позичальника перед кредитодавцем становить 20594,23 грн.; строк кредиту 975 днів до 10.05.2024 року; реальна річна процентна ставка 474,25 %; орієнтовна вартість наданого кредиту 27027,51 грн. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 02.02.2024 року Додаткової угоди № 6 до Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) [PERSON] (відповідачка) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами додаткової угоди, підписала оновлений паспорт споживчого кредиту та Додаткову Угоду № 6 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-3819 та UA-9885) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 41 зворот - 42). 09.09.2021 року та 21.12.2021 року кредитні кошти в розмірі 38000,0 грн. та 17000,0 грн. були перераховані відповідачці на її картковий рахунок № [NUMBER] , про що свідчать копія платіжного доручення № 31557 від 09.09.2021 року (а.с. 43), копія квитанції № 473679849 від 21.12.2021 року (а.с. 43 зворот) та виписка по особовому рахунку [PERSON] , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» за 09.09.2021 року та 21.12.2021 року (а.с. 101-102). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Так відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, ГК України, а також іншими актами законодавства. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19. Оскільки у копії Договору № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.09.2021 року, паспорті споживчого кредиту та Додаткових угодах №№ 1-6 наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема: сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, комісія, графік платежів, а ці документи підписані власноручним електронним підписом відповідачки (одноразовими ідентифікаторами), суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідачка не підписувала кредитний договір з додатковими угодами до нього та не була проінформована про всі істотні умови кредитного договору. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживчий кредит»). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому за змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачка не виконала своїх договірних зобов`язань за Договором № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.09.2021 року та станом на 04.11.2025 року допустила перед позивачем заборгованість, яка нарахована за період з 09.09.2021 року по 10.05.2024 року (в межах строку кредитування) і становить 29950,73 грн., та яка складається з: 11547,01 грн. заборгованості за тілом кредиту; 18403,72 грн. заборгованості за відсотками (а.с. 12-22 зворот). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно ст. 16 ЦК України однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведеного, дослідивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання Договором № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.09.2021 року та Додаткових угод №№ 1-6 до нього. Через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідачка у добровільному порядку не погасила, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором № 353360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.09.2021 року та Додаткових угод №№ 1-6 до нього, загальний розмір якої становить 29950,73 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція № 16998 від 27.10.2025 року, а.с. 78).

Outcome: approved