Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивачка 08.09.2025 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0659 га, кадастровий номер 2123655500:05:002:0294, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з набуттям нею права власності на житловий будинок та господарські будівлі, розміщені на зазначеній земельній ділянці. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.04.2018 у справі № 305/177/18 за позивачкою визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою, зазначене рішення набрало законної сили, право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Земельна ділянка, на якій розташований указаний об`єкт нерухомості, має кадастровий номер, однак право власності на неї і надалі зареєстровано за відповідачем, у зв`язку із чим позивачка вважає свої права порушеними та, покликаючись на положення ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, звернулася до суду за їх захистом. Ухвалою від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 07.10.2025. Від позивачки [PERSON] 22.09.2025 надійшла письмова заява, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 24.09.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від адвоката Шпуганича В.П. як представника відповідача [PERSON] , про ознайомлення з матеріалами справи, після ознайомлення представник відповідача 03.10.2025 подав до суду заяву про визнання позову, у якій ствердив, що при набутті позивачкою права власності на будинок нею було оплачено і вартість земельної ділянки, таку земельну ділянку відповідач набув у власність за рішенням органу місцевого самоврядування, на ній розміщено нерухоме майно, належне позивачці, вона користується ним понад 7 років. Ухвалою суду від 07.10.2025 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 18.11.2025, коли відкладено через зайнятість судді у розгляді іншої справи. Під час судового засідання 23.12.2025 проведено розгляд справи у повному обсязі. Позивачка [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» 03.10.2025, 17.11.2025 та 22.12.2025 подав заяви про визнання позову, у яких зазначив, що під час відчуження будинку [PERSON] було досягнуто згоди з покупцем і про придбання земельної ділянки, оплату проведено і за земельну ділянку, ця земельна ділянка була набута у власність за рішенням органу місцевого самоврядування і є особистою приватною власністю, позивачка користується нерухомим майном, у тому числі і земельною ділянкою понад 7 років. Суд ознайомився з доводами сторін, дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.04.2018 у справі № 305/177/18 за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що був нею придбаний у [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 06.02.2016. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.05.2018, право власності на будівлю зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 03.03.2025 (інформаційна довідка номер 415920547). Однак, право власності на земельну ділянку, на якій розміщено зазначений житловий будинок (з кадастровим номером 2123655500:05:002:0294), залишається зареєстрованим за [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 434996, виданого управлінням Держкомзему у Рахівському районі Закарпатської області 21.09.2009, та витягу з Державного реєстру речових прав № 417891868 від 14.03.2025. Після укладення шлюбу з [PERSON] 12.04.2018 позивачка набула шлюбне прізвище [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.04.2018, виданим виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради. Відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду до набувача переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, у межах, необхідних для їх обслуговування, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми права закріплюють принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній об`єкта нерухомого майна, який підлягає застосуванню у даних правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з частиною четвертою цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що визнання позову здійснене належним представником відповідача - адвокатом, у письмовій заяві, поданій через підсистему «Електронний суд», що відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. Обставин, які б свідчили про те, що задоволення позову суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб не встановлено. Треті особи до участі у справі не залучалися, необхідність у їх залученні відсутня. Відповідно до отриманої судом інформації, станом на 23.12.2025 відсутні відомості про накладені обтяження на нерухоме майно, належне відповідачу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником житлового будинку, розміщеного на спірній земельній ділянці. Земельна ділянка сформована, має кадастровий номер та фактично використовується для обслуговування вказаного об`єкта нерухомого майна, площа земельної ділянки (0,0659 га) співставна з площею забудови (0,0283 га). Можливість позасудового врегулювання питання шляхом укладення між сторонами цивільно-правового договору по переходу права власності на земельну ділянку не може бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист обраним нею способом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача слід стягнути сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1 677,22 грн.

Outcome: approved