Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що її матері [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року, який виданий на підставі 11-ої сесії Обертинської селищної ради 4-го дем. скл. від 27.04.2004 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 470 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер 2625655400:05:031:0001, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS] та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року, який виданий на підставі 11-ої сесії Обертинської селищної ради 4-го дем. скл. від 27.04.2004 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 472 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,2476 га, кадастровий номер 2625655400:05:031:0002, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя остання заповіла їй на випадок смерті все своє майно. Вона прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. заяви про прийняття спадщини та частково оформила її. Остання звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки. Однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах наявні розбіжності у імені власника, а саме Галина-Гелена. Даний факт позбавляє її можливості оформити спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . Оскільки мати мала польське коріння, її справжнє ім`я було « [PERSON] », яке зазначалося у всі її документах, однак у даних державних актах на право власності на земельну ділянку її ім`я помилково зазначено як « [PERSON] ».У зв`язку з вищевказаним, просила суд встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року, які видані на ім`я [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 2625655400:05:031:0001, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в [ADDRESS] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року; на земельну ділянку площею 0,2476 га, кадастровий номер 2625655400:05:031:0002, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в [ADDRESS] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року, виданих на ім?я [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач, [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився. 17.11.2025 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 30). 06.11.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 16). 11.02.1952 року остання уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 16). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року, виданого на ім?я [PERSON] , на підставі рішення 11-ої сесії Обертинської селищної ради 4-го демократичного скликання від 27.04.2004 року, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1500 га в межах згідно плану, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 470, кадастровий номер земельної ділянки: 2625655400:05:031:0001 (а.с. 5). Крім того, згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року, виданого на ім?я [PERSON] , на підставі рішення 11-ої сесії Обертинської селищної ради 4-го демократичного скликання від 27.04.2004 року, що вона є власником земельної ділянки площею 0,2476 га в межах згідно плану, що знаходиться в [ADDRESS] , для особистого селянського господарства, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 472, кадастровий номер земельної ділянки: 2625655400:05:031:0002 (а.с. 6). Позивач, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 14). 19.06.1976 року остання уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 15). Батько позивача, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією інформації № 59/32.5.6-18 від 19.12.2025 року, яка видана Тлумацьким відділом ДРАЦС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с. 79). Мати позивача, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 7). Спадкодавцем, [PERSON] 02.12.2019 року було складено та посвідчено секретарем виконавчого комітету Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 98, дублікат якого виданий 20.05.2022 року, який зареєстрований в реєстрі за № 31, згідно із яким все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] , що підтверджується копією даного заповіту та копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 69323564 (а.с. 9, 10). Копією довідки № 263 від 18.05.2022 року, яка видана Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області встановлено, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що була постійною жителькою селища Обертин, Івано-Франківського району Івано-Франківської області та на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає. Заповіт від імені [PERSON] в Обертинській селищній раді посвідчувався за № 39 від 21.10.1994 року, яким все своє майно заповіла [PERSON] , що стверджується копією даного заповіту (а.с. 8, 13). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п., 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; та ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим фактом приналежності [PERSON] правовстановлюючих документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року із зазначенням її імені « [PERSON] », як таких що дійсно належали « [PERSON] ». В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, Водославської Н.В., для оформлення права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058613 від 08.07.2004 року та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 058614 від 08.07.2004 року наявні розбіжності у власному імені власника, а саме: Галина-Гелена, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 557/02-31 від 10.10.2025 року (а.с. 3-4). 10.10.2025 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , успадкувавши житловий будинок, який не є предметом даного позову та оформила на своє ім`я, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав № 447291579 (а.с. 11, 12). Відповідно до копії спадкової справи № 141/2022 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В., позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадкового у шестимісячний термін з дня відкриття спадщини та частково оформила її. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 32-73). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved