Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] та зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини [PERSON] .. Посилається на те, що 02 жовтня 2008 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що виконкомом Нанківської сільської ради Хустського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 16, який 23 вересня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області розірвано. В шлюбі до [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23.09.2019 року ухвалено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно. 30.04.2022 року з метою збереження повної сім`ї для дитини позивачка та відповідач повторно зареєстрували шлюб у Хустському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі, актовий запис №159 від 30.04.2022 року, в якому перебувають до теперішнього часу, шлюб не розірваний. Після повторної реєстрації шлюбу в сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає зі позивачкою та знаходиться на її утриманні. У 2024 році відповідач [PERSON] покинув сім`ю та переїхав проживати окремо, за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] з дітьми проживає в [ADDRESS] . Після припинення спільного проживання однією сім`єю з відповідачем [PERSON] , починаючи з 2024 року відповідач не бажає добровільно приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей та не надає кошти на їх утримання. Відповідач не цікавиться вихованням та добробутом дітей. На неодноразові звернення до відповідача про надання матеріальної допомоги на утримання дітей, він на них не реагує та нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо їх матеріального утримання. [PERSON] є працездатним, людиною молодого віку, працює по найму в населення по виконанню будівельних робіт і отримує доходи та немає інших осіб на своєму утриманні. Донька [PERSON] навчається на денній формі навчання в «Хустському базовому медичному фаховому коледжі», та потребує додаткових постійних матеріальних витрат. Син [PERSON] відвідує дитячий садок Нижньоселищенського ЗДО, куди щомісячно позивачкою перераховуються кошти. Позивачка зазначає, що вона не працює, оскільки захворіла, діагноз: «Змішаний ансигматизм, рефракційна, амібіологія слабкого степеню, горизонтальний ністагм обох очей», через що немає можливості працювати та отримувати доходи для матеріального забезпечення дітей порівняно з минулим періодом, а тому призначений розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] є недостатнім. У зв`язку з наведеним просить суд стягувати [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення до досягнення дитиною повноліття. Збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2019 року у справі № 309/2627/19 та стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 3 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. 02.12.2025 року в порядку, передбаченому ЦПК України, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Андрійцьо А.М., подано відзив до суду, у якому заявлені позовні вимоги відповідач визнає частково. Вказує на те що, дійсно у 2024 році сторони фактично припинили спільно проживати, однак, відповідач не покидав сім`ю, а змушений був проживати окремо, адже позивач відмовилась проживати разом з ним та фактично ініціювала окреме проживання. відповідач систематично і постійно утримував малолітнього сина та неповнолітню доньку, здійснював та надавав кошти щодо придбання дітям взуття, одягу, продуктів харчування та завжди старався піклуватись і дбати про дітей. Відповідач за будь-якої можливості неодноразово надавав фінансову підтримку для власних дітей, але покладався на чесність позивачки і ніколи не вимагав, щоб вона надавала йому будь-які документи, що підтверджують отримання від нього грошових коштів. Крім того, на даний час він перебуває у вкрай важкому матеріальному становищі, а саме на теперішній час взагалі ніде не працює і не отримує жодного заробітку. Відповідач проживає за адресою [ADDRESS] з своїм одиноким батьком, матір [INFO] померла. Батько потребує фінансової підтримки відповідача, оскільки є пенсіонером за віком і потребує постійних додаткових коштів на лікування та елементарні побутові потреби. Позивач [PERSON] активно займається діяльністю щодо продажів квітів, доставкою на різні події м`ясних, фруктових та квіткових композицій, тобто займається підприємницькою діяльність від якої отримує постійний та систематичний дохід у значному грошовому розмірі. Враховуючи вищенаведене, вважає за необхідне встановити розмірі аліментів в сумі 1 500 грн. на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та 2 000 грн. на утримання дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно, що на час розгляду справи є не меншим 50 % від суми прожиткового мінімуму на визначений вік дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Адвокат Стець М.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Адвокат Андрійцьо А.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, при прийнятті рішення просять врахувати поданий відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2022 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано у Хустському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №159, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 30.04.2022 року. (а.с.9) Від шлюбу сторони мають: доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.08.2009 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.2022 року. (а.с.10,12) Згідно рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2019 року ухвалено стягувати із [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 20.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14-15) Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Та обставина, що з віком потреби дитини зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. З огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 23 вересня 2019 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивачки, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів на доньку [PERSON] . Суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, а отже не позбавлений можливості сплачувати аліменти. З урахуванням наведеного, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на інтереси дітей, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2019 року до 3000 гривень на доньку [PERSON] щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та стягувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ним повноліття починаючи з 12 листопада 2025 року. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1211,20 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial