Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

18 листопада 2025 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (далі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані згідно з ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року за підсудністю. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 25 лютого 2018 року № 2018101814 у сумі 37 207,49 грн, з яких 24 225,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 981,82 грн заборгованість за відсотками, а також суму судового збору, сплаченого при поданні цієї позовної заяви, в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позов, ТОВ « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» зазначило, що 25 лютого 2018 року між ТОВ «ОТП Банк» (далі Банк) та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2018101814. 24 березня 2023 року АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» уклали договір факторингу № 24/03/23. За вказаним договором факторингу, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 37 207,49 грн, з яких 24 225,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 981,82 грн заборгованість за відсотками. Оскільки всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», ні на рахунки попереднього кредитора, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г. Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеного на 11 год. 00 хв. 11 грудня 2025 року. Вказаною ухвалою суду сторонам у справі також запропоновано вчинити процесуальні дії, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). 27 листопада 2025 року від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 500,00 грн. 11 грудня 2025 року представник позивача до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. У прохальній частині позову представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» виклав клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 11 грудня 2025 року також не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2025 року розгляд справи за позовом ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відкладено до 15 год. 30 хв. 25 грудня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача у справі. 25 грудня 2025 року представник позивача до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. У прохальній частині позову представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» виклав клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 25 грудня 2025 року також не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. 25 лютого 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2018101814, даний договір є змішаним, в ньому містяться елементи різних договорів, тобто позичальнику надано декілька різних послуг: кредитування, видача та обслуговування картки (продукт CARD), згідно з яким позичальнику відкрито картковий рахунок в гривнях та випущено кредитну картку типу MasterCard Standart, виконано розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки (пункт 2.1 договору) зі сплатою за користування кредитними коштами 40% річних за операціями розрахунків карткою за товари, послуги в мережі інтернет та за операціями зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки, у разі виникнення несанкціонованого овердрафту 0,15% за день (пункту 2.4 договору). Перерахування коштів за послугою CARD підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Позичальник 25 лютого 2018 року звернувся до банку із вимогою відкрити рахунок із кредитною лінією, тим самим підписавши договір про надання споживчого кредиту, безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною та він погоджується з ними, зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. З наданих доказів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Останній платіж відповідачем було здійснено 03 вересня 2021 року. 24 березня 2023 року АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» уклали договір факторингу № 24/03/23. За вказаним договором факторингу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 37 207,49 грн, з яких 24 225,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 981,82 грн заборгованість за відсотками. Пунктом 1.1. розділу 1 (предмет договору) договору факторингу від 24 березня 2023 року № 24/03/23 передбачено, що згідно з умовами договору клієнт передає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право(замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу від 24 березня 2023 року № 24/03/23, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 37207,49 грн, з яких 24225,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 12981,82 грн заборгованість за відсотками. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики). Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Отже, суд встановив, що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 25 лютого 2018 року укладено договір кредитної лінії № 2018101814, за яким АТ «ОТП Банк» надало позичальнику споживчий кредит у вигляді кредитної лінії, перерахувавши на банківську картку 6 277,29 грн, тобто у [PERSON] виникло перед АТ «ОТП Банк» зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами. Доказів виконання [PERSON] зобов`язань за вказаним договором перед АТ «ОТП Банк» матеріали справи не містять. Також суд установив, що АТ «ОТП Банк» передало право вимоги до [PERSON] ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за договором факторингу від 24 березня 2023 року № 24/03/23. Доказів виконання [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредитних коштів ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» матеріали справи також не містять. Отже, позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за договором від 25 лютого 2018 року № 2018101814 про споживчий кредит в сумі 37 207,49 грн, з яких 24 225,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 981,82 грн заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке. Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України,частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» задоволено в повному обсязі, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, в сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Також стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 8 500,00 грн, які підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги від 01 травня 2023 року № 01/05-23, укладеного між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та Адвокатським бюро «Юлії Чміль», додатком до вказаного договору від 01 травня 2023 року, а також підписаним сторонами актом прийому-передачі наданих послуг. При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved