Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3992 га, кадастровий номер 5122310100:01:003:0210, площею 2,431 га, кадастровий номер 5122310100:01:003:0211, розташованих на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 296335 від 03.06.2005. Позивачка спадщину прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у поданх заявах просили про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу. [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3992 га, кадастровий номер 5122310100:01:003:0210, площею 2,431 га, кадастровий номер 5122310100:01:003:0211, розташованих на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 296335 від 03.06.2005. Позивачка спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи № 97/2021. Інші спадкоємці першої черги, зокрема діти спадкодавця відповідачі [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Отже позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка спадщину прийняла. Інші спадкоємці спадщину не прийняли та не бажають оформлювати спадщину, що вбачається з поданих заяв про визнання позовних вимог. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В матеріалах спадкової справи наявна довідка виконкому Кілійської міської ради №2643/14/21 від 09.06.2021 про реєстрацію місця проживання у житловому будинку разом зі спадкодавцем, де зареєстрованими станом на 11.12.2020 значаться дружина та діти спадкодавця (сторони по справі) Позивачка вказує на ту обставину, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом з батьком за однією адресою, проте жодного доказу з цього приводу, окрім вказаної довідки, матеріали справи не містять. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15, від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19. Отже, стверджувати, що відповідачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батька, є безпідставним. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги яка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, спадкове майно у вигляді зазначених земельних ділянок дійсно належало спадкодавцю, відтак право позивачки підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved