Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.01.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2679916486/201889 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 3500 грн. 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020, укладеним з [PERSON] 03.06.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн». Таким чином, ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 26.05.2025 умови договору відповідачем не виконувались і утворилась заборгованість на суму 10363,50 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за тілом кредиту, 6863,50 грн заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 30 хвилин 04.11.2025, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 12 годину 23.12.2025. 03.11.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини 07.01.2020 ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2679916486/201889 шляхом підписання останнім одноразовим ідентифікатором R60333 кредитного договору з додатком №1 до договору, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 1,85 % на добу (а.с.19-22). ТОВ «ГОУФІНГОУ» (первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 3500 гривень відповідачу, що підтверджується листом ТОВ «ПРОФІТГІД» (а.с.31). 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020, що уклали ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] (а.с.23-26), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу (а.с.13). 03.06.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020, що уклали ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] (а.с.15-16), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору (а.с.12). Станом на 26.05.2025 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020 в сумі 10363,50 грн, яка складається із: 3500 грн заборгованість за тілом кредиту, 6863,50 грн заборгованість за процентами (а.с.11 ). 27.05.2025 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» направило відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій повідомило про наявність договору факторингу та необхідність сплати заборгованості за кредитом (а.с.10). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на офіційному сайті за адресою https://www.gofingo.com.ua/. та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику та прийняв запропоновані умови. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни; б) дарування; в) факторингу,- постанова Верховного суду від 07.10.2018 по справі №243/11704/15-ц. Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» є новим кредитором за кредитним договором №2679916486/201889 від 07.01.2020. Відповідач не дотримався умов, передбачених вказаним договором, та допустив заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги №11/07/2025 від 11.07.2025, укладений між ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» (як клієнт) та адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, відповідно до якого адвокат бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с.17-18). Крім того, 03.11.2025 від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, до якої додано акт про отримання правової допомоги від 20.10.2025 з детальним описом наданих послуг на загальну суму 10500 грн та платіжна інструкція кредитового переказу № 9625 від 20.10.2026 про оплату позивачем послуг адвоката Пархомчука С.В. (а.с. 47-48). Відповідно до частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Заперечень проти розміру та розрахунку витрат на правову допомогу з боку відповідача не надходило. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги.

Outcome: approved