Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог просив: - визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ОГХК» від 13.04.2022 №63-к «Про призупинення дії трудових договорів» в частині призупинення дії трудового договору з [PERSON] ; - стягнути з АТ «ОГХК» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 14.04.2022 і до 29.09.2022. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що починаючи з 13.07.2020 він перебував в трудових відносинах з Акціонерним товариством "Об?єднана гірничо-хімічна компанія". 29.06.2021 його переведено з посади начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з безпеки АТ «ОГХК» на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» з посадовим окладом згідно штатного розпису. Зазначив, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, який діє до цього часу. Під час дії воєнного стану наказом т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» від 24.02.2022 за №26 встановлено з 24.02.2022 дистанційний режим роботи для працівників центрального апарату управління АТ «ОГХК» на час дії військового стану у державі. Вказав, що наказом т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» №28 від 16.03.2022 встановлено, що на період дистанційного режиму роботи ознайомлення працівників з повідомленнями, наказами (розпорядженнями), іншими документами АТ «ОГХК» здійснюється за допомогою наступних засобів електронного зв?язку: info@umcc-titanium.com - адреси корпоративної пошти, з якої здійснюється направлення документів на ознайомлення від імені керівництва АТ «ОГХК»; індивідуальної корпоративної пошти працівника з доменом [INFO]; месенджеру Teams. Але з 25.03.2022 йому керівництвом АТ «ОГХК» безпідставно та без будь-якого повідомлення заблоковано його доступ до корпоративного облікового запису (Oleg.Artemenko@umcc-titanium.com), заблоковано доступ до однойменної індивідуальної корпоративної пошти, месенджеру Teams, дистанційного доступу до програм бухгалтерського/податкового обліку та звітності АТ «ОГХК» та інших інформаційно-комунікаційних застосунків. Зазначив, що вищенаведені дії з блокування доступу унеможливлюють виконання посадових обов?язків і є фактичним відстороненням його від роботи. Після цього, з квітня 2022 року йому перестали виплачувати заробітну плату, натомість при неодноразових відвідуваннях офісу АТ «ОГХК» та звернень щодо причин невиплати заробітної плати, керівництво відмовилось надавати офіційну інформацію з цього приводу. Вказав, що у серпні 2022 року від інших працівників АТ «ОГХК» він дізнався, що АТ «ОГХК» призупинило трудові відносини з ним. Так, наказом АТ «ОГХК» від 13.04.2022 за №63-к «Про призупинення дії трудових договорів» з 14.04.2022 з позивачем було призупинено дію трудового договору у межах дії Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Як зазначено у наказі від 13.04.2022 за №63-к, підставою для призупинення дії трудових договорів є значне зменшення обсягів виробництва внаслідок військової агресії проти України та неможливість надання роботи у повному обсязі. Водночас, посада начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» передбачає виконання функціональних обов?язків в незалежності від обсягів виробництва і які повинні виконуватись постійно, до фактичної ліквідації АТ «ОГХК» або зміни форми власності. Зазначив, що відсторонивши від роботи ряд працівників, керівництво АТ «ОГХК» у подальшому скасувало дистанційний режим роботи та зобов?язало всіх інших працівників знаходитись в приміщенні офісу для виконання функціональних обов?язків, що також виключає неможливість надання роботи працівникам центрального офісу АТ «ОГХК» з якими призупинені дії трудових договорів. За вказаних обставин, позивач вважає, що наказ АТ «ОГХК» № 63-к від 13.04.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» є незаконним, а дії керівництва АТ «ОГХК» в поєднанні з безпідставним блокуванням (відключенням) корпоративного облікового запису [PERSON] до вказаного наказу є незаконним відстороненням від роботи. У зв`язку з вищевикладеним, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 22.08.2022 та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. 22.08.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кушнір С.І. Ухвалою судді від 29.08.2022 в справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 28.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що на позивача жодні документи для виконання не розписувались та не надсилались для виконання ані організаційно - адміністративною службою, ані безпосереднім керівником департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК», а тому позивачем не виконувалась жодна робота. Будь-які звіти про виконану роботу позивачем роботодавцю не надавались. Враховуючи надану можливість, визначену у статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинити трудові договори з працівниками, які не можуть виконати роботу або яких роботодавець не може забезпечити роботою, АТ «ОГХК» на підставі наказу від 13.04.2022 №63-к з 14.04.2022 призупинено дію трудового договору з позивачем, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання АТ «ОГХК», а також обставини, які можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій АТ «ОГХК». Даний наказ № 63-к від 13.04.2022 був направлений для ознайомлення позивачу на адресу індивідуальної корпоративної пошти з доменом [INFO]. При цьому, позивач жодного заперечення щодо наказу від 13.04.2022 № 63-к не надав, будь-яке повідомлення щодо готовності продовжити роботу АТ «ОГХК» не направляв ані засобами поштового зв?язку, ані на офіційну електронну пошту АТ «ОГХК». Твердження позивача про те, що йому не було відомо про наказ № 63-к від 13.04.2022 спростовуються наступним: починаючи з травня 2022 року АТ «ОГХК» працює в очному режимі; за весь час працівник на зв?язок з роботодавцем не виходив, на робоче місце не приходив; як слідує з позовної заяви, весь час, починаючи з 24.02.2022, позивач займався волонтерською діяльністю. Тобто позивач або прогулював роботу, або надав неправдиві відомості щодо не ознайомлення з наказом № 63-к від 13.04.2022. У зв`язку з вищевикладеним, просить відмовити у задоволенні позову. 03.10.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що компанія АТ "ОГХК" працювала протягом І півріччя 2022 року, отримувала дохід від реалізації продукції, сплачувала дивіденди, податки, реалізовувала інвестиційну програму, що в свою чергу повністю підтверджує доводи про відсутність підстав для призупинення трудових відносин з працівниками центрального апарату товариства. Водночас, зменшення власного капіталу на 7,4% не є значним ризиком щодо фінансової стійкості підприємства, зменшення розміру дебіторської заборгованості на 14,8% свідчить про вивільнення оборотних коштів. Крім того, на офіційному сайті АТ «ОГХК» - https://www.umcc-titanium.com/та на cari майданчику для здійснення державних і комерційних торгів https://zakupki.prom.ua опубліковані актуальні закупівлі за період 2022 року, які також підтверджують роботу товариства, його центрального офісу та у сукупності із звітними даними підтверджують необхідність здійснення внутрішнього аудиту. Також позивач зазначає, що йому необгрунтовано заблоковано доступ до його корпоративної пошти, а керівництвом АТ «ОГХК» йому в усному порядку повідомлено про те, що це певне дисциплінарне покарання, оскільки до цього його затримували для перевірки документів та смартфону на блокності в місті Києві під час активних воєнних подій. Разом з цим, відповідач визнає факт відсторонення від роботи до призупинення дії трудового договору. Так, у відзиві на позовну заяву зазначається, що на позивача жодні документи для виконання не розписувались та не надсилались для виконання організаційно-адміністративною службою ані безпосереднім керівником департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» та будь-які звіти про виконану роботу позивачем роботодавцю не надавались. При черговому відвідуванню офісу АТ «ОГХК», не знайшовши на роботі безпосереднього керівника - директора департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» [PERSON] , позивач спілкувався з заступником директора департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» [PERSON] з приводу роз?яснення щодо причин блокування його корпоративного облікового запису, надання будь-якої інформації щодо виходу на роботу та можливості повернутися до офісу. У розмовах з ним, позивачу повідомлено про те, що вищенаведене пов?язано із перевіркою його документів та смартфону на блокпості в місті Києві і з цього приводу будуть проведені якісь незрозумілі внутрішні дії стосовно його. Крім того, його мобільний телефон, особиста електрона пошта відомі керівництву АТ «ОГХК», при цьому жодних повідомлень про необхідність надати пояснення чи з?ясувати питання можливості виконувати роботу йому не надходили. Позивач у відповіді на відзив вказав, що відповідач стверджує, що посада позивача (начальник відділу внутрішнього аудиту не має жодного відношення до посади керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) визначеної у статуті АТ «ОГХК», натомість згідно Національному класифікатору України «Класифікатор професій ДК 003:2010» затвердженому наказом Держпоживстандарту України 28.07.2010 №327, начальник відділу - це професійна назва роботи у професійному угрупованні - керівників підрозділів, у сфері - аудиту. Таким чином, займана ним посада має особливості в частині регулювання трудових відносин, які повинні узгоджуватись з Фондом державного майна України. У зв`язку з вищевикладеним, просить задовольнити позов. 24.10.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що у зв?язку з початком військової агресії росії проти України та значним зменшенням обсягу роботи необхідність виконання ряду функціональних обов?язків департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи, виконання яких було покладено на позивача відпало. Також, враховуючи що військова агресія росії проти України викликала: значне зменшення обсягу виконуваної роботи всіх структурних підрозділів АТ «ОГХК» в тому числі в зв?язку із зменшенням виробничих процесів; зменшення поставок продукції АТ «ОГХК»; розірвання логістичних ланцюгів поставок, мінування портів на території України та необхідність пошуку нових рішень щодо логістичної складової процесу поставки продукції АТ «ОГХК». Тому, відповідно, зменшився функціонал департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» та відповідно можливість забезпечення роботою всіх працівників департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК», в зв?язку з чим було призупинено дію трудового договору з позивачем. У зв`язку з вищевикладеним, просить відмовити у задоволенні позову. 29.11.2022 до суду надійшли пояснення від третьої особи, де зазначено. що на сьогодні наглядова рада на АТ «ОГХК» не сформована. Фонд здійснює управління корпоративними правами держави у АТ «ОГХК» у розмірі 100% його статутного капіталу. Відповідно до статті 49 Закону України «Про акціонерні товариства» у разі якщо у товариства один акціонер повноваження загальних зборів товариства здійснюються акціонером одноосібно. При цьому інформуємо, що в організаційній структурі АТ «ОГХК» не передбачена Служба внутрішнього аудиту, а передбачено Департамент з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи. Відповідно до п. 12.14. - 12.16. Статуту АТ «ОГХК», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України N? 36 від 14.02.2019 питання призначення і звільнення керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора), затвердження умов трудових договорів, що укладаються з працівниками підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнім аудитором), встановлення розміру їхньої винагород, у тому числі заохочувальних та компенсаційних виплат відноситься до виключної компетенції наглядової ради АТ «ОГХК» і не можуть вирішуватися іншими органами товариства, а у разі відсутності наглядової ради, її повноваження здійснюються загальними зборами акціонерів. Як зазначає АТ «ОГХК», [PERSON] призначено на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з безпеки з 13 липня 2020 року згідно наказу № 57-к від 10.07.2020, та в подальшому, згідно наказу № 114-к від 29.06.2021 переведено на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» на підставі заяви [PERSON] від 10.07.2020 та заяви [PERSON] від 29.06.2021 відповідно. Крім того, відповідно до положення про відділ внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи (надалі - відділ), відділ є функціональним структурним підрозділом департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи, який безпосередньо підпорядковується директору департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи та члену правління, який здійснює безпосередне керівництво напрямком безпеки АТ «ОГХК». Також зазначено, що позивачем порушено порядок оскарження наказу про призупинення дії трудового договору, та як наслідок обрано невірний спосіб захисту права. Ухвалою суду від 14.10.2025 позовні вимоги [PERSON] в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» залишено без розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просив позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та сас судового засідання був повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа не з`явилась, просила розглядати справу без її участі. проти задоволення позову заперечувала. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно зі статутом АТ «ОГХК» засноване на державній власності, його єдиним засновником є держава, а уповноваженому органу управління належить сто відсотків статутного капіталу. Товариство відноситься до суб`єктів господарювання державного сектора економіки та здійснює виробничо-промислову діяльність з метою отримання прибутку. У трудових відносинах з АТ «ОГХК» позивач перебував з 13 липня 2020 року. З 29 червня 2021 року [PERSON] переведено з посади начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з безпеки АТ «ОГХК» на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» з посадовим окладом згідно штатного розпису. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Під час дії воєнного стану наказом т.в.о. голови правління АТ «ОГХК» від 24.02.2022 №26 встановлено з 24.02.2022 дистанційний режим роботи для працівників центрального апарату управління АТ «ОГХК» на час дії військового стану у державі. Наказом AT «ОГХК» від 13.04.2022 №63-к «Про призупинення дії трудових договорів», з 14.04.2022 з [PERSON] призупинено дію трудового договору з посиланням на положення статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Наказом АТ «ОГХК» від 26.09.2022 за №406-к з 06.10.2022 позивача поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи. Наказом АТ «ОГХК» від 29.09.2022 за №430-к звільнено [PERSON] із займаної посади 28.09.2022 за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Так, у частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору. Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон №2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами другою та третьою статті 1 Закону №2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до частин першої та четвертої статті 13 Закону №2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо (постанова Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №149/1089/22). Установлено, що в оскаржуваному наказі, як на підставу для призупинення дії трудового договору з [PERSON] , відповідач посилався на значне зменшення обсягів виробництва АТ "ОГХК" та її філіями, внаслідок військової агресії проти України та неможливістю надання роботи у повному обсязі. Однак обставин абсолютної неможливості забезпечити позивача роботою відповідач не довів. Наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що як на час видачі оспорюваного наказу про призупинення дії трудового договору, так і на час розгляду справи, АТ «ОГХК» здійснювало свою діяльність. Відповідно до Порядку здійснення контролю за виконанням функцій з управління об`єктами державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 832 від 19.06.2007, контроль за виконанням функцій з управління об`єктами державної власності здійснюється зокрема Міністерством економіки України шляхом проведення єдиного моніторингу ефективності управління об`єктами державної власності. Фонд державного майна подає Мінекономіки та Мінфіну протягом 75 днів після закінчення звітного кварталу та до 15 травня року, що настає за звітним, інформацію про наявність і поточний стан об`єктів державної власності та будь-які зміни їх стану за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичних матеріалів про ефективність управління суб`єктами господарювання, наданих листами Фонду державного майна України (ФДМУ) від 15.04.2022 № 10-51-4369, від 25.07.2022 № 10-51-9683 та від 17.08.2022 № 10-51-10973 за 2021 рік, І квартал та І півріччя 2022 року: - суб`єкт господарювання АТ "ОГХК" має статус - стратегічно важливого підприємства для економіки і безпеки України; - АТ "ОГХК" у І півріччі 2022 року має статус - працюючого підприємства; - чистий дохід (виручка) від реалізації продукції за І квартал та І півріччя 2022 року склали 475 124 тис. грн. та 759 609 тис. грн. відповідно з наростаючим підсумком; - відрахування частини чистого прибутку на виплату дивідендів на державну частку за І квартал та І півріччя 2022 року склали 75000 тис. грн та 206902 тис. грн відповідно і наростаючим підсумком; - капітальні інвестиції за І квартал та І півріччя 2022 року склали 38 538 тис. грн та 51 579 тис. грн відповідно і наростаючим підсумком; - власний капітал на початок 2022 року та на кінець І півріччя 2022 року складав 2 657 210 тис. грн та 2 460 270 тис. грн відповідно; - дебіторська заборгованість на початок 2022 року та на кінець І півріччя 2022 року склала 1 488 473 тис. грн та 1 268 553 тис. грн. відповідно. На офіційному сайті АТ «ОГХК» - https://www.umcc-titanium.com/ опубліковані актуальні закупівлі за період 2022 року. Відповідно до фінансового плану АТ «ОГХК» на 2022 рік, затвердженого розпорядженням КМУ № 421-р від 24.05.2022 (вже після видання наказу про призупинення дії трудового договору), Товариством заплановано отримання більшого значення показника чистого прибутку від реалізації продукції в 2022 році, ніж у 2021 році, - у сумі 5 038 481 млн грн (фактичний прибуток 2021 року становив 3 127 625 млн грн). Крім того, згідно з фінансовим планом збільшено майже удвічі витрати на оплату заробітної плати - 1339155 млн грн (витрати минулого року становили 699 777 млн грн), збільшено кількість працівників до 5612 осіб (чисельність працівників 2021 року - 5236 осіб). Наведені вище обставини підтверджують, що компанія AT "ОГХК" працювала протягом І півріччя 2022 року, отримувала дохід від реалізації продукції, сплачувала дивіденди, податки, реалізовувала інвестиційну програму, що в свою чергу повністю підтверджує доводи позивача про наявність у відповідача спроможності надати йому роботу. Крім того, в матеріалах справи наявні й інші докази, які підтверджують спроможність Товариства надати позивачу роботу на час видачі оспорюваного наказу. Так, відповідно до Положення про відділ внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи AT «ОГХК», затвердженого протоколом правління №51 від 04.06.2021, відділ безпосередньо підпорядковується директору департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи, підзвітний члену правління, який здійснює безпосередне керівництво напрямком безпеки товариства (пункт 3 розділу 1 Положення). Керівництво відділом здійснює начальник відділу, а у період його тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) його обов?язки виконує особа, визначена директором департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи товариства (пункт 4 розділу 1 Положення). До функцій входить реалізація внутрішнього аудиту через здійснення перевірок фінансово-господарської діяльності товариства, інспектування (ревізії) та моніторинг з метою забезпечення ефективної діяльності товариства та філій, захисту законних майнових інтересів товариства. удосконалення систем бухгалтерського та податкового обліку, сприяння підвищенню ефективності роботи товариства та зміцненню його фінансового стану. Надання рекомендацій та пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень фінансово-господарської діяльності товариства та запобігання їм у подальшому. Удосконалення системи управління, в тому числі аналіз виконання структурними підрозділами товариства та філій управлінських рішень, функцій і завдань відповідно до нормативно-правових актів і організаційно-розпорядчих документів Товариства та підготовка пропозицій щодо оптимізації управлінських процесів. Запобігання фактам незаконного, неефективного використання коштів товариства. Оцінка ефективності функціонування системи внутрішнього контролю, ступеня виконання і досягнення цілей, визначених у стратегічних та річних планах діяльності товариства, стану збереження активів та інформації, правильності ведення бухгалтерського обліку та достовірності фінансової звітності, ризиків, які негативно впливають на виконання функцій і завдань визначених у статуті товариства. Перевірка та оцінка процесів, які забезпечують господарську та фінансову діяльність товариства. Проводить за дорученням члена правління товариства, який здійснює безпосередне керівництво напрямком безпеки та/або директора департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи аналіз проектів наказів, господарських і цивільно-правових договорів і зовнішньоекономічних контрактів, специфікацій та інших документів, пов?язаних з використанням коштів товариства, для забезпечення їх цільового та ефективного використання. Проводить планові та позапланові внутрішні аудиторські перевірки, на підставі погоджених квартальних планів, відповідно до внутрішніх документів з питань проведення таких заходів, документує їх результати, готує аудиторські звіти, висновки та рекомендації, проводить моніторинг за станом їх реалізації. Проводить внутрішні аудити шляхом збору аудиторських доказів із застосуванням працівниками відділу методів аналітики, методичних прийомів і процедур, що забезпечують обґрунтованість висновків за його результатами. Приймає участь у проведенні інвентаризації основних засобів та товарно-матеріальних цінностей товариства та філій відповідно до чинного законодавства. Надає інформацію про результати діяльності відділу директору департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи товариства. Письмово повідомляє директора департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи товариства для прийняття відповідного рішення у разі виявлення під час здійснення внутрішнього аудиту фактів шахрайства, корупційних діянь або нецільового використання коштів, марнотратства, зловживання службовим становищем, порушень фінансово-бюджетної дисципліни, у тому числі, які призвели до втрат чи збитків та/або які мають ознаки злочину. Виконує інші функції відповідно до компетенції в відділу (розділ 2 Положення). Відповідно до Посадової інструкції начальника відділу внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревезійної роботи, затвердженої протоколом Правління 04.06.2021 №51, начальник відділу безпосередньо підпорядковується директору департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи, підзвітний члену правління, який здійснює безпосереднє керівництво напрямком безпеки товариства (далі - Керівництво). До основних завдань начальника відділу відноситься: Забезпечення виконання вказівок та доручень Керівництва. Керівництво відділом та розподіл обов?язків між працівникам відділу. Взаємодія з структурними підрозділами товариства та філій для забезпечення виконання підлеглими працівниками покладених на них посадових обов?язків. Реалізація внутрішнього аудиту через здійснення перевірок фінансово-господарської діяльності товариства, інспектування (ревізії) та моніторинг з метою забезпечення ефективної діяльності товариства та філій, захисту законних майнових інтересів товариства, удосконалення систем бухгалтерського та податкового обліку, сприяння підвищенню ефективності роботи товариства та зміцненню його фінансового стану. Оцінка ефективності функціонування системи внутрішнього контролю, ступеня виконання і досягнення цілей, визначених у стратегічних та річних планах діяльності товариства, стану збереження активів та інформації, правильності ведення бухгалтерського обліку та достовірності фінансової звітності, ризиків, які негативно впливають на виконання функцій і завдань визначених у статуті товариства. Забезпечення розробки та своєчасного змін та доповнень до Положення про відділ та посадових інструкцій працівників відділу. Перевірка та оцінка процесів, які забезпечують господарську та фінансову діяльність товариства. Дотримання та контроль виконання вимог внутрішніх документів товариства підпорядкованими працівниками. Проаналізувавши вказане, суд приходить до висновку, що відповідач АТ "ОГХК" продовжував здійснювати свою господарську діяльність протягом І півріччя 2022 року та, відповідно, мав потребу у виконанні відділом внутрішнього аудиту департаменту з питань безпеки та контрольно-ревізійної роботи АТ «ОГХК» та його начальником своїх функціональних обов`язків. Також суд зазначає, що погіршення фінансового стану підприємства не є тією обставиною, яка надає роботодавцю право призупиняти трудові договори з працівниками на підставі статті 13 Закону №2136-ІХ. Таким чином, суд вважає, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним, оскільки обставин неможливості відповідача у зв`язку з військовою агресією проти України надати позивачу роботу, а останньому її виконувати не встановлено. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про протиправність наказу Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" від 13 квітня 2022 року №63-к "Про призупинення дії трудових договорів" в частині призупинення дії трудового договору з [PERSON] . Разом з тим, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, оскільки наказом АТ "ОГХК" №406-к від 26.09.2022 з 06.10.2022 поновлено дію трудового договору з [PERSON] , призупиненого наказом Товариства від 13.04.2022 №63-к "Про призупинення дії трудових договорів". Отже, в задоволенні позовних вимог про скасування наказу про призупинення дії трудового договору належить відмовити. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 5-1 КЗпП України встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи. У статті 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У КЗпП України відсутня норма права, яка б у цій ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, так як це не є ні простоєм, ні звільненням працівника. Водночас частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 21 червня 2023 року у справі №149/1089/22, від 31 січня 2024 року у справі №161/8196/22 та від 27 березня 2024 року, зазначав, що оскільки незаконні дії роботодавця позбавили позивача можливості працювати та призвели до порушення його конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину другу статті 235 КЗпП України, яка регулює подібні за змістом відносини. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу середній заробіток за час дії наказу про призупинення дії трудового договору. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд враховує наступне. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначає, що роботодавець із аласної ініціативи без законних на те підстав, фактично відсторонив його від роботи із зупиненням виплати заробітної плати. У силу вимог частин першої, другої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо буде встановлено, що у порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України) (постанова Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №712/3841/17). Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)). Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку №100, основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 4 цього Порядку, а саме з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Встановлено, що дію трудового договору з позивачем було призупинено з 13 квітня 2022 року. Позивач посилався на те, що розмір його посадового окладу за попередні два місяці до видачі наказу про призупинення дії трудового договору становив за лютий 2022 року - 45 173, 67 грн, за березень 2022 року - 39 036, 31 грн. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач не спростовував обставин про розмір посадового окладу позивача. Кількість робочих днів у лютому 2022 року - 20, а в березні 2022 року - 22. Отже, середньоденний заробіток за останні два місяці роботи перед призупиненням дії трудового договору складає 2 005,00 грн = (45 173, 67+39 036, 31)/(20+22). За період з 14.04.2022 по 29.09.2022 (день звільнення) кількість робочих днів становить 121. Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.04.2022 по 29.09.2022 становить 242 605,00 грн (2005х121) та підлягає стягненню з АТ "ОГХК" на користь [PERSON] . З урахуванням наведеного в цілому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: partial