Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Ляр Д.Ю. звернувся до суду через електронний кабінет з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що [PERSON] (далі відповідач) 08.02.2024 відповідач пройшов ідентифікацію клієнта та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг власноручно на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». В подальшому відповідачем було отримано «Кредит готівкою». Після ознайомлення з актуальними умовами кредитування, 27.01.2025 відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано паспорт кредиту та кредитний договір б/н від 27.01.2025 про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців, річною відсотковою ставкою у розмірі 31%. Відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 16.10.2025 відповідач [PERSON] має загальну заборгованість перед банком у розмірі 115901,32 грн, яка складається з наступного: - 98294,65 грн заборгованість за тілом кредита; -17606,67 грн заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість станом 16.10.2025 та судовий збір. 06.11.2025 ухвалою Таращанського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 01.12.2025 та 22.12.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, від відповідача до суду не надходило. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву «Про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» від 08.02.2024. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві. (а.с.24-36). 27.01.2025 року [PERSON] підписав з використанням простого електронного підпису та ОТР пароля паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.17-18) та кредитний договір № б/н про надання йому АТ КБ «ПриватБанк» строкового кредиту у розмірі 100000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника строком на 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31% річних зі складеним графіком платежів до 27.01.2028 року відповідно (а.с. 8-17). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.01.2025 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 16.10.2025 року складає 115901,32 грн., із них: 98294,65 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17606,67 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувалася кредитними коштами, останнє погашення кредитної заборгованості відбулося 30.03.2025 року у розмірі 51,51 грн. (а.с.37 та на зв.). На підтвердження позовних вимог позивач додав до позовної заяви виписку за договором б/н за період з 27.01.2025 року по 17.10.2025 року, згідно з якою 27.02.2025 року здійснено поповнення картки на суму 4323,25 грн та 30.03.2025 року на суму 51,51 (а.с. 38). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відкритої на [PERSON] кредитний ліміт по картковому рахунку встановлювався 27.01.2025 року у розмірі 100000,00 грн., 27.01.2025 року здійснено зменшення кредитного ліміту у розмірі 100000,00 грн. (а.с. 39). В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Оцінивши зміст позовних вимог та їх обґрунтування, встановлені обставини, докази, що підтверджують ці обставини, позицію сторін і доводи відповідача, суд дійшов такого висновку. Частиною першою ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Частиною першою ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Висновки суду по суті заявленої вимоги. За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, які врегульовані ст. ст. 509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] ініціював укладання кредитного договору, звернувся з письмовою заявою до АТ КБ «ПриватБанк», зазначив бажаний розмір позики, надав необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, паспортні дані. Судом установлені ті обставини, що 08.02.2024 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідно до п. 14 заяви із відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочии виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або таке укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач 27.01.2025 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та кредитний договір № б/н. Додатково відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідно до договору та графіку кредиту із відповідачем погоджені наступні умови послугу «Кредит готівкою»: строковий кредит на суму 100000,00 грн., строк кредитування 36 місяців, процентна ставка, відсотків 31% річних, процентна ставка фіксована, платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно з графіком платежів, кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно з п. 4. Договору кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно з графіком. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору й графіку платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку. Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та нараховані відсотки. Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи убачається, що позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору 0,8, що становить 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved