Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 10.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №7874584. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок позичальника. Сума позики становить 5 000,00 грн. Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Розмір процентної ставки встановлений кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» укладений договір факторингу № 27.11/24-ф, відповідно до умов якого, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за договором позики № 7874584 від 10.05.2024. Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики не виконав та має перед ТОВ «Діджи Фінанс» непогашену заборгованість в розмірі 16 625 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 125 грн заборгованість за відсотками, 4 500 грн пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом з сумою судового збору та витрат на правничу допомогу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився. При подачі позовної заяви до суду клопотав розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які заяви по суті справи від нього до суду не надходили. Правом на відзив не скористався. Інших клопотань в порядку статті 222 Цивільного процесуального кодексу України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, та те, що відповідач належним чином двічі повідомлялася про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явилася та відзиву не надала, суд цю справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17.10.2025 у справі відкрите провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Судові засідання призначені на 18.11.2025 та 17.12.2025. 17.12.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 10.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладений електронний договір позики № 7874584, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1046 від 10.05.2024. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 000 грн на 365 днів. Розмір процентів за користування позикою та розмір процентів на прострочену позику визначений п. 1.5.1., 1.7.1. цього договору. Позику надано шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки № [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, штрафи та пеню (в разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти. Відповідачем належним чином кредитні зобов`язання перед позивачем не виконано. 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» і ТОВ «Авентус Україна» укладений договір факторингу № 27.11/24-ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до наданого Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 27.11/24-ф від 27.11.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7874584 від 10.05.2024 в сумі 16 625 грн, 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 125 грн заборгованість за відсотками, 4 500 грн пеня. Відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 7874584 від 10.05.2024 не виконав та має перед позивачем непогашену заборгованість. V. Оцінка суду. Дослідивши представлені позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина перша статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі. Таким чином, згідно з розрахунком позивача, який не був спростований відповідачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 12 125 грн, з яких 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 125 грн заборгованість за відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитодавцю не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і кредитодавець вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому позов, в обсязі, означеному в мотивувальній частині рішення, підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1766,66 грн. Щодо витрат на правничу допомогу За змістом частин з першої по шосту статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правову допомогу по цій справі склали 6 000 грн, що підтверджується договором № 42649746 від 01.01.2025 про надання правничої допомоги адвокатом Білецьким Б.М. ТОВ «Діджи Фінанс», з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Діджи Фінанс». Оскільки відповідач будь-яких клопотань по зменшенню витрат на правничу допомогу не заявив, відомостей щодо необґрунтованості понесених витрат суду не подав,

Outcome: partial