Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.06.2016 між сторонами було зареєстровано шлюб, який був розірваний 28.09.2022. За час подружнього життя спільними коштами сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] . Вказане майно є спільною сумісною власністю. Однак сторони протягом тривалого часу після фактичного припинення шлюбних відносин не можуть досягнути згоди про порядок поділу їх спільного майна. Тому є усі підстави для поділу спільного майна подружжя шляхом отримання ним грошової компенсації за половину частки у спільному майні. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та в порядку поділу спільного майна подружжя припинити режим спільної сумісної власності та визнати квартиру [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] ; стягнути грошову компенсацію з [PERSON] як половину вартості квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду призначено експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду поновлено провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що з 17.06.2016 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, про що складено актовий запис за № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2016, який було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області №607/7931/22 від 28.09.2022. Судом з`ясовано, що за час перебування сторін у шлюбі, ними було 26.11.2018 придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою 372942335 від 05.04.2024. Згідно з висновком за результатами проведення судової оціночно будівельної експертизи, який складений 13.06.2025 судовим експертом Тернопільського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 1 433 658,00 грн. Суд погоджується з аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved