Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Поліс №АК/6226360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого: забезпечений транспортний засіб: автомобіль «АUDI А6», реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну жаттю і здоров`ю, становить 200 000,00 грн. за шкоду, завдану майну, - 100 000,00 грн. Розмір франшизи - 0,00 грн. Строк дії договору: з 17 травня 2017 року до 16 травня 2018 року включно. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно Витягу з кримінального провадження №12017090180001024 від 18 вересня 2017 року встановлено, що 15 вересня 2017 року біля 18 години 45 хвилин водій автомобіля «AUDI А6, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні якого знаходилися пасажири, їдучи автодорогою Н-10 сполученням «Чернівці-Стрий-Мамалига», не врахував дорожню обстановку, не впорався із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним вантажним автомобілем марки «DAF XF», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2019 року по справі №346/1012/18 встановлено, що обвинувачений [PERSON] , 15.09.2017 біля 18 години 45 хвилин у світлу пору доби, керуючи автомобілем марки «AUDI А6, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні якого знаходилися пасажири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , їдучи автодорогою Н-10 сполученням« ЧернівціСтрий-Мамалига» в напрямку м. Івано-Франківськ на 157+200 км. автодороги, не врахував дорожню обстановку, не впорався із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з зустрічним сідловим тягачем марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] , із бортовим-тентовим напівпричепом марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який результаті зіткнення їхав в кювет та загорівся. При цьому обвинувачений [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: пункти 2.3, 2.9, 10.1, 12.1, 12.3. 14.2. Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирок не було оскаржено та вступив в законну силу 04 квітня 2019 року. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу сідловому тягачу марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] , із бортовим-тентовим напівпричепом марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого власник пошкодженого автомобіля зазнав матеріального збитку. 11 липня 2019 року потерпілий у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] звернувся до позивача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № UА2017091800071/102/03 від 06 березня 2020 року позивач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» визнало дану подію страховим випадком по ризику - настання цивільної відповідальності власника транспортного засобу за заподіяну шкоду, згідно з умовами полісу №АК/6226360 від 16 травня 2017 року, та виплатило страхове відшкодування у розмірі 57346,04 грн потерпілому [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №41348 від 10 березня 2020 року. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» №АК/6226360 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Оскільки відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, порушив Правила дорожнього руху, що спричинило в тому числі пошкодження транспортних засобів та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у позивача виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу. Відповідно до звіту, ринкова вартість КТЗ «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 102485,29 грн, ринкова вартість пошкодженого КТЗ КТЗ «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , - 45139,25 грн. Сума страхового відшкодування складає 57346,04 грн (102485,29 - 45139,25 = 57346,04). З метою врегулювання спору позивач 15 квітня 2024 року звертався до відповідача з досудовою вимогою, однак жодних дій зі сторони відповідача щодо відшкодування збитків у досудовому порядку не проведено. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки у розмірі 37 346,04 грн та витрати по оплаті судового збору (а.с.1-6). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 січня 2025 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В.(а.с.47-48). Ухвалою суду від 03 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 49-50). Ухвалою суду від 12 червня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 94-95). 13 серпня 2025 року відповідачем подано до суду письмові пояснення, в яких вказує, що після скоєння ним 15 вересня 2017 року дорожньо-транспортної пригоди він відшкодував завдані збитки, про що свідчить розписка від 26.10.2017 [PERSON] про отримання від нього 3500,00 євро. Зазначає, що власником пошкодженого транспортного засобу є [PERSON] , а страхове відшкодування перераховано [PERSON] (а.с.99-100). Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.115-117). Представник позивача у судове засідання не прибув, але подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 63-64, 73-74, 83, 91, 103-104, 120-121, 126-127). У судове засідання відповідач не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, зокрема відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не з`явився однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.129). Учасники справи у судове засідання, призначене на 18 грудня 2025 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» є юридичною особою, код ЄДРПОУ 20782312 (а.с.8-9). 16 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Поліс №АК/6226360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого: забезпечений транспортний засіб: автомобіль «АUDI А6», реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну жаттю і здоров`ю, становить 200 000,00 грн. за шкоду, завдану майну, - 100 000,00 грн. Розмір франшизи - 0,00 грн. Строк дії договору: з 17 травня 2017 року до 16 травня 2018 року включно (а.с. 10). 16 вересня 2017 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017090180001024 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (а.с.11-12). 05 березня 2019 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, що вступив у законну силу 04 квітня 2019 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 13-17). 17 липня 2019 року [PERSON] звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 18). [PERSON] є власником транспортного засобу сідлового тягачу марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] , із бортовим-тентовим напівпричепом марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.19-20). Згідно Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 175/03/18, ринкова вартість пошкодженого КТЗ напівпричіп марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , у післяаварійному стані становить 45139,25 грн (а.с. 21-27). 29 вересня 2017 року складений протокол огляду транспортного засобу напівпричіп марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.28-29). Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 87 747,35 грн (а.с. 30-34). На підставі страхового акту № UА2017091800071/102/03 від 06 березня 2020 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» визнало дану подію страховим випадком по ризику - настання цивільної відповідальності власника транспортного засобу за заподіяну шкоду, згідно з умовами полісу №АК/6226360 від 16 травня 2017 року, загальний розмір страхового відшкодування по цій події 57346,04 грн (а.с. 35-36). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 57 346, 04 грн (а.с. 37). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підтверджує зарахування 04 вересня 2020 року від [PERSON] 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень нуль копійок) (а.с. 38). Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про добровільне погашення заборгованості, що залишилася без відповіді (а.с. 39-41). 26 жовтня 2017 року [PERSON] склав розписку про те, що отримав від [PERSON] 3500 євро за компенсацію пошкодженого автомобіля марки «DAF XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 86, 101). Стаття 15 Цивільного кодексу України надає кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 Цивільного кодексу України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Частина перша статті 1188 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 Цивільного кодексу України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Стаття 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно підпункту "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року, що вступив у законну силу 04 квітня 2019 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Згідно частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухваленийвирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року, щонабрав законної сили, є обов`язковим при розгляді даної справи в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2019 року [PERSON] звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір страхового відшкодування по цій події становить 57346,04 грн. Доказів, які б свідчили про спростування розміру завданої матеріальної шкоди, відповідачем не надано та судом не встановлено. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 57 346, 04 грн. 04 вересня 2020 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від [PERSON] були отримані кошти у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень нуль копійок). Посилання відповідача на те, що ним сплачено страхову відшкодування, про що свідчить розписка, в якій зазначено про отримання від [PERSON] 3500 євро за компенсацію пошкодженого автомобіля марки «DAF XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] , суд оцінює критично та зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода була завдана сідловому тягачу марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер [NUMBER] , із бортовим-тентовим напівпричепом марки «Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] .Належних, допустимих та достовірних доказів про відшкодування завданої матеріальної шкоди власнику транспортного засобу марки Narko S3YPA», реєстраційний номер [NUMBER] , відповідачем не надано. Отже, у позивача виникло право на відшкодування сплаченого страхового відшкодування та стягнення з відповідача 37346,04 грн. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір за позовом у розмірі 3028,00 грн (а.с. 7). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 22, 512, 631, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, статей 5, 6, 7, 27 Закону України «Про страхування», статей 3, 9, 22, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved