Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , через представника адвоката Керімова Аліка Заміровича, звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити військовослужбовця, [PERSON] , ( [INFO] ), загиблим (померлим), під час виконанням обов`язків військової служби у період дії воєнного стану виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини та забезпечуючи здійснення захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, дата загибелі (смерті): [INFO] ; місце загибелі (смерті): селище Новоселівське Сватівського району Луганської області. В обґрунтування заяви вказує, що є дружиною військовослужбовця - [PERSON] , [INFO] , який був призваний на військову службу за мобілізацією 20.12.2022 [INFO] . Свою службу він проходив у складі військової частини [NUMBER] на посаді командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону. 22.04.2023 заявницею отримано сповіщення сім`ї №114 про безвісти зниклого чоловіка від [INFO] , яким сповіщено, що під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Новоселівське Сватівського району Луганської області, зник безвісти 18.04.2023 [PERSON] . В ході проведення службового розслідування, встановлено обставини зникнення безвісти військовослужбовця, а також те, що причиною зникнення безвісти 18.04.2023 солдата лейтенанта [PERSON] сталося під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій в ході відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, місце зникнення безвісти: населений пункт Новоселівське Сватівського району, Луганської області. У зв`язку із зникненням безвісти чоловіка, заявником подано заяву до Національної поліції України, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023221190000513 від 23.04.2023 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Органом досудового розслідування справи, є Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області. Крім того, представником заявника спрямовано запити до відповідних установ та отримано відповіді, зокрема, що [PERSON] , [INFO] , не перебуває у полоні держави-агресора.Станом на час звернення із заявою, будь-якої офіційної інформації щодо нього не надходило, місцезнаходження його не відоме. З огляду на те, що з дня зникнення [PERSON] минуло більше ніж шість місяців і будь-які відомості про його місцеперебування відсутні, є підстави вважати його загиблим (померлим). Оголошення [PERSON] загиблим (померлим) заявнику потрібно для оформлення права на спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі компенсацій і допомоги сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, що є необхідним для виконання вищезазначених правових дій. Ухвалою Салтівського районного суду від 01.10.2025 року справу передано за підсудністю до Немишлянського районного суду міста Харкова. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 27.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою про оголошення фізичної особи померлою. Вирішено проводити розгляд справи в порядку окремого позовного провадження у складі одного судді та двох присяжних. Призначено справу до розгляду. Заявник та заінтересовані особи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку. Від представника Міністерства оборони України Ляшенко О.О. надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що оскільки чоловік заявниці визнаний зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок участі у бойових діях, заява про оголошення його померлим має розглядатися з дотриманням положень ч. 2 ст. 46 ЦК України. Так, представник Міноборони вважає, що враховуючи правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2014 року по справі № 755/11021/22, заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. Просить прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану. Також просить витребувати від державних органів відомості стосовно громадянина України, а розгляд справи провести без участі представника Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 19.11.2025 року задоволено клопотання Міністерства оборони України про витребування доказів. До суду надійшла витребувана інформація. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку. У судовому засіданні заявниця [PERSON] , її представник адвокат Керімов А.З. та заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся, у наданих до суду письмових поясненнях просив провести розгляд справи без його участі. Представники заінтересованих осіб - Військової частини [NUMBER] та Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись, причин неявки не повідомили, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Враховуючи факт належного повідомлення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників заінтересованих осіб, які не прибули у судове засідання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини 1 статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини 1 статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки. Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно із частиною 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина 4 статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно із частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 357/9150/24, провадження № 61-2282св25). Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 465/3147/22, провадження № 61-1296св24). Цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців ( постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23)). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною 2 статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині 2 статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по сьогоднішній день. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 22). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 04.03.2023 року №63, військовослужбовця за призовом лейтенанта [PERSON] , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.02.2023 року №356 на посаду командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, який прибув для подальшого проходження служби із Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного м. Львів, з 4 березня 2023 року зарахованого до списків особового складу частини на всі види забезпечення, вирішено вважати таким, що 4 березня 2023 року приступив до прийому справ та посади, цього ж числа прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 94, зворот). Сповіщення сім`ї №114 (від 22.04.2025 року вих. №МПЗ№3977) [INFO] сповістив заявницю, що її чоловік, [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу 20.12.2022 року [INFO] , під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Новоселівське Сватівського району Луганської області, 18.04.2023 зник безвісти (а.с. 24). Зі змісту Акту службового розслідування, яке було призначено наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.04.2023 року №2195, проведеного за фактом зникнення безвісти у бойовій обстановці 18 квітня 2023 року поблизу населеного пункту Новоселівське Сватівського району, Луганської області військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] лейтенанта [PERSON] встановлено, зокрема, що «Згідно бойового наказу командира військової частини [NUMBER] від 18 лютого 2022 року №301/130/т на застосування особового складу підрозділів військової частини [NUMBER] , особовий склад [NUMBER] механізованого батальйону залучено до виконання завдань за призначенням, пов`язаних із захистом суверенітету країни, її територіальної цілісності та недоторканності в умовах воєнного стану. З рапорту командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] за вхідним номером 1950/р від 21 квітня 2023 року та доповіді командира військової частини [NUMBER] від цього ж числа встановлено, що 18 квітня 2023 року в результаті артилерійського обстрілу, який тривав з 06:12 до 06:30, на позиціях 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в населеному пункті [ADDRESS] , зник безвісти лейтенант [PERSON] . Після завершення обстрілу були організовані пошуки зниклого безвісти лейтенанта [PERSON] . Опитування співслужбовців, щодо з`ясування місцезнаходження зниклого безвісти, та його пошуки, позитивних результатів не дали. Під час виконання бойових завдань військовослужбовець знаходився у засобах індивідуального захисту. Місцезнаходження зброї військовослужбовця, закріпленої за ним, а саме автомату: АК-74 № [NUMBER] , на даний час не відоме. З витягу з журналу ведення бойових дій [NUMBER] омбр інв. №382т, який зареєстрований 15 квітня 2023 року, встановлено, що [INFO] о 06:12- 06:30 під час обстрілу зі ствольної артилерії А152 позицій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в населеному пункті Новоселівське Сватівського району, Луганської області з напрямку Наугольне Сватівського району, Луганської області, зник безвісти лейтенант [PERSON] . З пояснень командира 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] капітана [PERSON] встановлено, що 18 квітня 2023 року в результаті артилерійського обстрілу, який тривав з 06:12 до 06:30, на позиціях 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в населеному пункті [ADDRESS] , зник безвісти лейтенант [PERSON] . Після завершення обстрілу були організовані пошуки зниклого безвісти лейтенанта [PERSON] . Опитування співслужбовців щодо з`ясування місцезнаходження зниклого безвісти та його пошуки позитивних результатів не дали. Під час виконання бойових завдань військовослужбовець знаходився у засобах індивідуального захисту. Місцезнаходження зброї військовослужбовця, закріпленої за ним, а саме автомату: АК-74 № [NUMBER] , на даний час не відоме. З пояснень стрільця-санітара 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] рядового [PERSON] встановлено, що 18 квітня 2023 року близько 06:00 по позиціям 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону в населеному пункті Новоселівське Сватівського району, Луганської області, з напрямку Наугольне Сватівського району, Луганської області розпочався артилерійський обстріл зі сторони збройних формувань Російської Федерації. В цей час солдат [PERSON] знаходився на посту, а рядовий [PERSON] та лейтенант [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями перебували у підвалі. Рядовий [PERSON] намагався поставити радіостанцію на зарядку, яка знаходилась біля виходу з укриття, в цей час пролунав вибух і військовослужбовця викинуло на сходи і засипало уламками, в результаті чого він втратив свідомість. Після того як рядовий [PERSON] опритомнів, то побачив що підвал, де знаходився лейтенант [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями, завалило від прямого влучання артилерійського снаряду. Встановлення зв`язку з військовослужбовцями під завалом результатів не дало. Поранений військовослужбовець [PERSON] вирушив до сусіднього бойового поста 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону за допомогою, після чого вищезазначеному військовослужбовцю та солдату [PERSON] , якого було завалено уламками на посту, було надано першу медичну допомогу та евакуйовано. Про вищезазначену подію доповіли командиру 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону капітану [PERSON] . Військовослужбовців, яких засипало уламками укриття більше ніхто не бачив. Через високу інтенсивність бойових дій на позиціях 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, організувати пошуки зниклих безвісти військовослужбовців на даний час неможливо. З пояснень номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] встановлено, що 18 квітня 2023 року близько 06:00 по позиціям 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону в населеному пункті Новоселівське Сватівського району, Луганської області, з напрямку Наугольне Сватівського району, Луганської області розпочався артилерійський обстріл зі сторони збройних формувань Російської Федерації. В цей час поблизу пролунало 3 вибухи, після третього вибуху вищезазначений військовослужбовець втратив свідомість. Опритомнівши через 40 хвилин зрозумів, що знаходиться під завалом уламків укриття. В цей час військовослужбовці із сусіднього бойового поста проводили розкопки зруйнованої будівлі, під уламками якої перебував солдат [PERSON] . Під час надання першої медичної допомоги, військовослужбовець побачив засипаний підвал, де перебували лейтенант [PERSON] та інші військовослужбовці. Після того як поранених солдата [PERSON] та рядового [PERSON] евакуювали до сусіднього бойового поста - командиру 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону капітану [PERSON] була зроблена доповідь про подію. Військовослужбовців, яких засипало уламками укриття більше ніхто не бачив. Через високу інтенсивність бойових дій на позиціях 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, організувати пошуки зниклих безвісти військовослужбовців на даний час неможливо. До теперішнього часу до військової частини [NUMBER] будь-яка офіційна інформація щодо лейтенанта [PERSON] не надходила та його місцезнаходження невідоме. За даних обставин, враховуючи той факт, що місцезнаходження лейтенанта [PERSON] не встановлено, слід визнати зазначеного військовослужбовця зниклим безвісти з 18 квітня 2023 року. Таким чином, зникнення безвісти лейтенанта [PERSON] сталося під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій в ході відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. Пов`язано з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини. Місце зникнення безвісти лейтенанта [PERSON] встановлено: населений пункт Новоселівське Сватівського району, Луганської області» (а.с. 91-92). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 16.05.2023 року №1686 «Про результати службового розслідування» вирішено вважати військовослужбовця за призовом під час мобілізації лейтенанта [PERSON] , командира 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зниклим безвісти з 18 квітня 2023 року (а.с.93-94). У клопотанні про долучення доказів представник військової частини [NUMBER] повідомив, що місце перебування [PERSON] за період з 18.04.2023 року по теперішній час невідоме, оскільки вказаний військовослужбовець рахується зниклим безвісті. Також вказано, що [PERSON] не рахується таким, що самовільно залишив військову частину (а.с. 88). Листом від 04.12.2025 №344424-2025, ГУНП в Харківській області повідомило, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», Положення про яку затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 № 676 (зі змінами), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за № 1059/30927, та відомостей інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наповнення та підтримка в актуальному стані якої здійснюється відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.03.2022 № 207 «Деякі питання ведення обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2022 за №425/37761 (зі змінами), гр. [PERSON] , [INFO] , перебуває у державному розшуку за відділом поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області з 23.04.2023 по теперішній час, кримінальне провадження № 12023221190000513 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, як особа, зникла безвісти за особливих обставин. У період з 18.04.2023 по теперішній час звернення до органів (підрозділів) поліції від його імені не надходили (а.с. 116-117). Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20251125-3814 від 25.11.2025 року вбачається, що в реєстрі наявна інформація про розшукувану особу - [PERSON] , [INFO] на підставі заяви/інформації №4401 від 22.04.2023 року ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, кримінальне провадження №12023221190000513 від 23.04.2023 року, інформація про обставини: «зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій)» (а.с. 100). Відповідно до листа ДП «Український національний центр розбудови миру» від 24.11.2025 року №08-14/42434 «Щодо надання інформації» повідомлено суд, що відомості про [PERSON] , [INFO] внесені до реєстру НІБ (Національне інформаційне бюро), однак відомості про перебування запитуваної особи у полоні відсутні. Станом на дат надання відповіді, інформація від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста стосовно [PERSON] , [INFO] , до НІБ не надходила (а.с. 98). Згідно інформації щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з квітня 2023 року по жовтень 2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , нараховувався дохід за кодом 185- виплата військовослужбовцям з В/ч [NUMBER] . Інформація про інші джерела відсутня (а.с. 113-114). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України). Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , проте дають підстави для обґрунтованого припущення його смерті за обставин, що підтверджені цими доказами. Наявні в справі матеріали докази не містять жодних суперечностей щодо обставин можливої загибелі військовослужбовця [PERSON] , [INFO] та надають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання ним обов`язків військової служби [INFO] в населеному пункті селище Новоселівське Сватівського району Луганської області, Україна. Будь-які відомості про те, що [PERSON] , [INFO] живий, перебуває у полоні, виїхав за межі України тощо, у матеріалах даної цивільної справи відсутні. Верховний Суд у своїх численних рішеннях послідовно підтримує можливість оголошення особи померлою за наявності сукупності обставин, які дають підстави припускати її загибель або смерть. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі № 756/11546/18 (провадження № 61-279св19) було зазначено, що для оголошення фізичної особи померлою необхідно встановити не тільки факт відсутності відомостей про її місцеперебування, а й наявність обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд повинен дослідити всі обставини зникнення особи, а також вжиті заходи щодо її розшуку, і оцінити їх у сукупності. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 757/23011/17-ц (провадження № 61-12499св19), де наголошувалося, що суду необхідно встановити неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи, та існування обставин, що об`єктивно дають підстави вважати, що особа загинула або померла. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 757/29519/18-ц також зазначено, що відсутність особи за місцем постійного проживання протягом тривалого часу, припинення виплати пенсії, а також неможливість встановити її місцезнаходження за допомогою правоохоронних органів, є достатніми підставами для оголошення особи померлою. У даній справі наявні всі вищезазначені умови, а саме: особа зникла під час бойового завдання, з моменту зникнення пройшло більше 2 років та 8 місяців, відсутні будь-яких відомості про її місце перебування, проводяться розшукові дій правоохоронними органами, які до теперішнього часу не дозволили встановити місцезнаходження особи. Заявник вказує, що оголошення загиблим (померлим) її чоловіка, необхідно для оформлення права на спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі компенсацій і допомоги сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, що є необхідним для виконання вищезазначених правових дій. Посилання Міністерства оборони України на те, що заявник у порушення вимог ч. 2 ст. 46 ЦК України передчасно, до спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій, звернулася до суду із заявою про оголошення її чоловіка померлим, суд вважає необґрунтованими, оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що з великою долею вірогідності можна стверджувати, що [PERSON] , [INFO] загинув [INFO] під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території України, у складі військової частини [NUMBER] . У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 та від 25 квітня 2024 року № 278/970/23 сформовано правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у ч. 2 ст. 46 ЦК України для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 року, зазначила, що: «приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким», «речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи». У п. 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 року зазначено, що «законодавець, формуючи припис речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»). Після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене свідчить, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюється без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, селище Новоселівське Сватівського району Луганської області (код UA44100030210086773) у період з 14.03.2022 року по 01.05.2023 року мало статус тимчасово окупованої території, а з 01.05.2023 року віднесене до території активних бойових дій. Отже, на час настання події (артилерійського обстрілу), за якої, ймовірно, відбулася загибель військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , селище Новоселівське Сватівського району Луганської області не було територією активних бойових дій. Тож, саме з 18 квітня 2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, як дати настання події, за якої відбулася загибель [PERSON] , [INFO] . Схожі висновки викладені у постанові Харківського апеляційного суду від 04.12.2025 року у справі №636/9562/24. Заявник звернулася до суду із заявою 26.09.2025 року (згідно штампу поштового відділення на конверті). Тож, як на час її звернення до суду, так і на час судового розгляду, сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, що спростовує твердження Міністерства оборони України про передчасність її звернення. Ураховуючи викладене, за наявності обґрунтованих припущень про факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території України, у складі військової частини [NUMBER] у селищі Новоселівське Сватівського району Луганської області, Україна, суд дійшов висновку про задоволення заяви про оголошення його померлим.

Outcome: approved