Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Першої краматорської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування відмови у вчиненні нотаріальної дії, у якій позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати відмову у вчиненні нотаріальної дії, оформлену листом № 316/02-16 від 07.05.2025 року Першої краматорської нотаріальної контори, а саме: у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку у спадщині, що належала [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтуванні позовної заяви зазначено про те, що [PERSON] звернулася до Першої краматорської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . У паспорті позивачки було здійснено запис про те, що вона може здійснювати будь-які платежі без реєстраційного номеру облікової картки платника податків та цей запис є дійсним. Відповідно до відмови, оформленої листом №316/02-16 від 07.05.2025 року, Перша краматорська державна нотаріальна контора на заяву від 30.04.2025 року, вхідний № 287/01-10 повідомила позивача про наступне, а саме: що згідно статті 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус витребує від спадкоємців відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та частку земельної ділянки після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] необхідно було надати перелік документів, необхідних при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом в даному переліку документів зазначається особистий паспорт громадянки України та ідентифікаційний номер платника податків, якщо особа, яка може здійснювати платежі та оформлювати будь-які документи за номером та серією паспорта, в якому вже стоїть відмітка до набрання законної чинності Податковим Кодексом України. Повідомлення та внесення до паспорту відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, відповідно до вимог чинного законодавства Податкового кодексу України; Закону України «Про захист персональних даних», Наказу міністра фінансів України від 39.09.2017 року № 822 «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків є правомірним, тому [PERSON] не зобов`язана робити відмітку у паспорті повторно. Тому у зв`язку із вищезазначеним позивач звернулась до суду з метою захисту прав та законної інтересів. У судове засідання з`явилась позивач [PERSON] , долучила до матеріалів справи звернення (повторне) від 06.11.2025 року та повторну відповідь на звернення №795/02-04 від 11.11.2025 року. Суду надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі нотаріуса. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, проаналізувавши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звернулася до Першої краматорської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . У паспорті позивача було здійснено запис про те, що вона може здійснювати будь-які платежі без реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Відповідно до відповіді на заяву №316/02-16 від 07.05.2025 року та повторної відповіді на заяву №795/02-14 від 11.11.2025 року нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори на Заяву від 30.04.2025 року та на Повторну заяву від 06.11.2025 повідомила позивачу про наступне, а саме: що згідно статті 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус витребує від спадкоємців відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та частку земельної ділянки після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . [PERSON] було надано перелік документів, які вона повинна надати нотаріусу при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, в даному переліку документів зазначається особистий паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер платника податків, якщо [PERSON] є особою, яка може здійснювати платежі та оформлювати будь-які документи за номером та серією паспорта, в якому уже стоїть відмітка до набрання законної чинності Податковим Кодексом України, [PERSON] повинна звернутися до контролюючого органу для подання Повідомлення та внесення до паспорту відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, відповідно до вимог чинного законодавства, Податкового кодексу України, Закону України «Про захист персональних даних», Наказу міністра фінансів України від 39.09.2017 року № 822 «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (Глава 13 ч.3), нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що 07.05.2025 року відповіддю на заяву №316/02-16, яку позивач просить скасувати, нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори роз`яснила позивачу, який перелік документів їй треба подати до нотаріуса відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що Постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в позові зазначено, що відмова протиправно їй надана листом, а відповідну постанову вона не отримувала. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу, зобов`язавши нотаріуса вчиняти відповідні дії. Саме відмова нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії з винесенням відповідної постанови, свідчить про здійснення особою усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору. Така позиція висловлена і у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Бездіяльність нотаріуса, щодо порушення вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в судовому порядку не оскаржується. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що з огляду на наведене, позовні вимоги є передчасними, а таким чином про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed