Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.04.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №00-9704861 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 21.10.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 03.04.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 35936,40 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 35936,40 грн., з яких: 6 300 грн. заборгованість по кредиту, 29 636,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 24.11.2025 та 19.12.2025 не з`явився, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою ВПО та шляхом розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.04.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №00-9704861 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 03.04.2024 ТОВ «Макс Кредит» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-9704861 від 03.04.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Макс Кредит». 21.10.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 03.04.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 35936,40 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 35936,40 грн., з яких: 6 300 грн. заборгованість по кредиту, 29 636,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам. Відповідно до ст.526,527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким , що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц. У даному випадку відсутні документальні підтвердження витрат на правову допомогу, які заявлені представником позивача в розмірі 7000 грн. Отже, підстав для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial