Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також ТОВ «Споживчий центр», позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.08.2024 уклали кредитний договір (оферти) № 22.08.2024-100002807. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22.08.2024, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов договору, заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 22.08.2024-100002807 від 22.08.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 22.08.2024; сума кредиту 3 000,00 грн.; строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2024; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 150,00 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; неустойка 30,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 3.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Згідно з п. 4.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування коштів на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-6628. Відповідно до п. 6.1. Договору, позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 7 410,00 грн., що складається з: тіла кредиту 3 000,00 грн., процентів 2 310,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 150,00 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 450,00 грн., неустойки 1 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №22.08.2024-100002807 від 22.08.2024 у розмірі 7 410,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.34). Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Рассказов Д.І. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.8-зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщенням оголошення на веб-сайті суду. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.08.2024 було укладено Кредитний договір № 22.08.2024-100002807, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) від 22.08.2024, Заявки від 22.08.2024 та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору 22.08.2024-100002807 (кредитної лінії) від 22.08.2024, які підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е181 (а.с.10-13,13-14, 14-15). Сторони уклали Договір з наступними умовами: сума кредиту 3 000,00 грн.; строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2024; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 150,00 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; неустойка 30,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання; орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 4208,06%; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 5 910,00 грн.; загальні витрати за споживчим кредитом 2 910,00 грн., що вбачається з копії заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (а.с.13-14, 14-15). З інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію за даними користувача вбачається, що позичальника було ідентифіковано АТ КБ «Приватбанк» як [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.24-зворот). Крім того, в інформаційному повідомленні позичальника, яку заповнила [PERSON] , остання вказала свої контактні номери телефонів, дані про роботу, та близьких осіб із зазначенням їх номерів мобільних телефонів (а.с.15-зворот 16). З інформаційної довідки від 13.10.2025 № 111-1310 Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 22.08.2024 22:36:44 на суму 3 000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 488500555, призначення платежу: видача за договором кредиту № 22.08.2024-100002807 (а.с.17). В порушення умов Договору, [PERSON] у строк кредитування грошові кошти не повернула, внаслідок чого, як вбачається із Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 22.08.2024-100002807 від 22.08.2024 у останньої перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 7 410,00 грн., з яких: основний борг складає 3 000,00 грн., заборгованість по процентах складає 2 310,00 грн., комісія за надання 150,00 грн., комісія за обслуговування 450,00 грн., неустойка 1 500,00 грн. (а.с.23). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір [PERSON] підписала шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е181, який надіслано відповідачу на її фінансовий номер та підписано останньою відповідно 22.08.2024. Відповідач на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді CMC-повідомлення, який [PERSON] використала для підтвердження підписання кредитного договору. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором (а.с.23). У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Положення статті 81 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає розрахунок, наданий стороною позивача та вважає його належним та допустимим доказом, який підтверджує суми, які підлягають стягненню, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунку позивача. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором, що свідчить про неналежне виконання останньою умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 22.08.2024-100002807 від 22.08.2024 у загальному розмірі 7 410,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00046689 від 14.10.2025 (а.с.1). Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved