Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір №102270062, згідно якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 2000,00 грн строком на 30 днів. Проценти за користування кредитом становлять 6,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконало у повному обсязі у той час, як відповідач вз`ятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування ними не сплатив. За вказаним кредитним договором за позичальником утворилася заборгованість у розмірі 14906,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12906,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №102270062. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №102270062. 28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зокрема до відповідач за кредитним договором №102270062. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 14906,00 грн, що виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань за договором про споживчий кредит №102270062. Крім того, 08.09.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] в електронній формі укладено договір №555155596729, згідно якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 1000,00 грн строком на 20 днів, із фіксованою зниженою процентною ставкою 400% річних від суми позики у межах строк надання позики за користування позикою, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, із стандартною фіксованою процентною ставкою 950% річних від суми позики, що застосовується у межах строку надання позики, якщо позичальник не виконає умови застосування зниженої процентної ставки та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконало у повному обсязі у той час, як відповідач вз`ятих на себе зобов`язань за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування ними не сплатив. За вказаним кредитним договором за позичальником утворилася заборгованість у розмірі 2301,50 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1301,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №555155596729. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 2301,50 грн, що виникла в зв`язку з невиконанням ним договірних зобов`язань за договором позики №555155596729. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 102270062 від 29.08.2021 у розмірі 14906,00 грн, за договором позики №555155596729 від 08.09.2021 у розмірі 2301,50 грн, всього 17207,50 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 29.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , на підставі поданої ним анкети-заяви на кредит №102270062 від 29.08.2021, укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №102270062 із додатками у виді Графіку платежів за договором про споживчий кредит №102270062 від 29.08.2021 та Паспорту споживчого кредиту №102270062. Згідно умов договору товариство, шляхом переказу на картковий рахунок, надало позичальнику грошові кошти в сумі 2000,00 грн, строком на 30 днів з 29.08.2021, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним до 28.09.2021, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, що визначені договором. Згідно п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом 6,00 грн, які нараховуються за зниженою процентною ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована, п. 1.7 договору. Вказаний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено п.6.1 договору та підтверджується хронологією вчинення дій щодо укладення цього договору, що міститься в анкеті-заяві на кредит №102270062 від 29.08.2021, і довідкою про ідентифікацію [PERSON] при укладенні даного договору. Відповідно до п.2.4.1 договору позичальник взяв на себе зобов`яання повернути кредит та сплатити проценти за користування ним не пізніше терміну передбаченого п.1.4 договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (п. 2.2.2 договору). Відповідно до п. 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Проценти у вказаний перід нараховуються за стандартною (базовою) ставкою. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало для [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн, що підтверджується квитанцією LIQPAY від 29.08.2021, з якої вбачається, що на виконання умов договору № 102270062 на платіжну карту № [NUMBER] , за посередництва АТ КБ «Приват Банк», було здійснено зарахування грошових коштів у вказаній сумі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору про споживчий кредит №102270062 від 29.08.2021, утворилася заборгованість, яка відповідно до проведеного ТОВ «Мілоан» розрахунку станом на 27.11.2021 становить 8006,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6006,00 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит №102270062, станом на 27.11.2021 за [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 8006,00 грн, яка складається з наступного: 2000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6006,00 грн заборгованість за процентами. Нарахування процентів у період з 30.08.2021 до 28.09.2021 проведено у відповідності до п.1.5.2 договору за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає 6,00 грн, у період з 29.09.2021 по 27.11.2021 (період пролонгації) у відповідності до п. 1.6, п. 2.3.1.2 договору за стандартною (базова) процентна ставка 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що складає 6000,00 грн. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №102270062 від 29.08.2021 у розмірі 8006,00 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17/12-2021-62. З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №102270062 проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] складає 14906,00 грн. З проведеного розрахунку вбачається, що новим кредитором у період з 17.12.2021 по 23.02.2023 проведено нарахування процентів за кредитним договором за денною відсотковою ставкою 5%. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №102270062 у розмірі 14906,00 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023. 28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зокрема до відповідач за кредитним договором №102270062 у розмірі у розмірі 14906,00 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №28-08/2025. Таким чином, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №102270060 від 29.08.2021 у розмірі 14906,00 грн. Крім того, 08.09.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №555155596729, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в сумі 1000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредитування 20 днів. Знижена процентна ставка за користування кредитом становить 1,10 % на день (400% річних), стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2,60 % на день (950% річних) (п.1.1.1 договору). Відповідно до п.2.1. договору, позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті www.loany.com.ua. Даний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (СМС-код) 2790, який 08.09.2021 направлений ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію клієнта [PERSON] при укладенні договору № 555155596729 від 08.09.2021. Відповідач також ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (СМС-код) 2790 додатки до договору №555155596729 від 23.12.2021 у виді Графіку платежів, розрахунку вартості кредиту, а також Паспорт позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» від 08.09.2021. Крім того, відповідач ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (СМС-код) 6756 Загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» в редакції від 08.09.2021. Підписанням договору позики та додатків до нього відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зарахування грошових коштів за договором № 555155596729 від 08.09.2021 в сумі 1000,00 грн на карту № [NUMBER] , що вказана позичальником [PERSON] при укладенні договору, підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3162_240202182246 від 02.02.2024. У зв`язку з невиконанням належним чином відповідачем [PERSON] умов договору позики №555155596729 від 08.09.2021, утворилася заборгованість, що становить 2301,50 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1301,50 грн - заборгованість за відсотками. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 18/12-2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором позики №555155596729 від 08.09.2021 у розмірі 2301,50 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №18/12-2023. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №555155596729 від 08.09.2021 у розмірі 2301,50 грн. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового пароля - ідентифікатора, а тому їх укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісних кредиторів за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не були б укладені. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В ході розгляду справи встановлено, що первісні кредитори свої зобов`язання перед відповідачем виконали у повному обсязі, надавши грошові кошти, у той час як [PERSON] взятих на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог. З досліджених судом доказів втанолено, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №102270062 від 29.08.2021 та договором позики №555155596729 від 08.09.2021. Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач відзив на позов до суду не подав, не заперечував факт укладання кредитних договорів, отримання та користування кредитними коштами, не спростував розрахунки та розмір заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідач не довів відсутність його вини у порушенні зобов`язань, не спростував підстави позову. Разом з тим, щодо нарахування відсотків за кредитними договорами суд зазначає наступне. Як встановлено судом, п. 2.3.1.2 договору про споживчий кредит № 102270062 від 29.08.2021 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Проценти у вказаний перід нараховуються за стандартною (базовою) ставкою. Тобто, відповідно до умов договору, строк кредитування автоматично продовжувався без укладення додаткової угоди між сторонами та без волевиявлення відповідача. При вирішенні даного спору у частині визначення суми заборгованості за процентами суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, згідно з якою після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зобов`язання, у тому числі й ті, що виникли на підставі договору, припиняються на підставах, встановлених главою 50 ЦК, зокрема сплином строку, на який воно було надано. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, відповідно до якої після спливу строку кредитування припиняється право нараховувати проценти за кредитом. Таким чином, норми договору № № 102270062 від 29.08.2021 щодо автопролонгації є протиправним встановленням додаткової фінансової відповідальності позичальника у вигляді нарахування процентів за межами строку кредитування, оскільки такі умови договору лише припускають волевиявлення відповідача на зміну істотних умов кредитування у майбутньому. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після закінчення строку кредитування за договором № № 102270062 (28.09.2021) проценти за користування кредитом за ставкою, передбаченою договором, не можуть нараховуватись. Після спливу строку кредитування відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за договором № 102270062 від 29.08.2021 підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн та проценти за користування кредитом за період з 30.08.2021 по 28.09.2021 (30 днів строку кредитування). Проценти, нараховані позивачем за період автопролонгації (після 28.09.2021 по 27.11.2021), стягненню не підлягають як такі, що нараховані без належних правових підстав. Аналогічні міркування суд застосовує і щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами за договором позики №555155596729, пунктом 1.1 якого передбачено, що позика надається строком на 20 днів. Суд не знаходить за можливе застосувати інші норми договору щодо автопролонгації строку кредитування з підстав, зазначених вище. За наявними в матеріалах справи документами суд встановив наступну структуру заборгованості за кредитними договорами. За договором № 102270062 від 29.08.2021: основний борг - 2000,00 грн, проценти за 30 днів строку кредитування за стандартною процентною ставкою 5% (умови п. 1.6 договору) - 3000,00 грн. Разом: 5000,00 грн. За договором № 555155596729 від 08.09.2021: основний борг - 1000,00 грн, проценти за 20 днів строку кредитування за стандартною ставкою 2,60% (умови п. 1.1.1.2 договору) - 520,00 грн. Разом: 1520,00 грн. Загальна сума обґрунтованих позовних вимог становить (5000,00 грн + 1520,00 грн) 6520,00 грн. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 102270062 від 29.08.2021 в розмірі 5000,00 грн та за договором позики №555155596729 від 08.09.2021 в розмірі 1520,00 грн, а всього: 6520,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як убачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Понесення витрат на сплату судового збору підтверджується платіжною інструкцією № 0558970057 від 26.09.2025, а витрат на професійну правничу допомогу: договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладеним між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявкою на надання юридичної допомоги №1264 від 01.08.2025, витягом з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 920,51 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3420,00 грн, що пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (38% ціни позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial