Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про оголошення [PERSON] померлим. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] був призваний [INFO] на військову службу по мобілізації. Зазначає, що відповідно до сповіщення сім`ї №67 від 14.04.2024 року, [PERSON] було повідомлено про те, що «її син, [PERSON] , начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщик [PERSON] зник безвісти 07 березня 2024 року під час виконання бойового завдання, в населеному пункті Роботине Запорізької області» Заявниця покликається на те, що відповідно до акта службового розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] встановлено обставини його зникнення під час виконання бойового завдання. Зазначає, що оголошення [PERSON] померлим необхідне для отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України. 25.08.2025 на адресу суду від представника заявниці адвоката Буженко Ю.С. надійшла заява про уточнення вимог заяви. У заяві представник заявниці просить оголосити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, стать- чоловіча померлим, датою смерті вважати [INFO] , яка настала при виконанні бойового завдання у зв`язку із захистом Батьківщини, місце смерті село Роботине Пологівського району Запорізької області. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України подав до суду письмові пояснення, у яких вказав, що заявник не подав достатньо доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин. Вказує, що в заяві не зазначено інформації щодо батька, дружини, дітей зниклого безвісти, які не залучені до участі в справі, а рішення у цій справі безпосередньо буде стосуватися їх інтересів. Ухвалою суду від 29.05.2025 відкрито окреме провадження у справі, справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 03.07.2025 відмовлено у залученні до участі у справі родичів військовослужбовця, обласний центр комплектування та соціальної підтримки. Представник заявника адвокат Буженко Ю.С. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бродівський відділ реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з тих підстав, що заявниця не подала достатньо доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин. Також представник Міністерства оборони України покликається на те, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій 28 лютого 2025 року № 376, пункт Роботине входить до тимчасово окупованих територій, починаючи з 03.03.2022 року. Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, беручи до уваги, що с. Роботине Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області та суміжні прилеглі території Запорізької області досі входять до територій активних бойових дій, а відтак відлік шестимісячного строку, встановленого ч. 2\~ст. 46 ЦК України, на думку заінтересованої особи, не розпочався. Дослідивши заяву з додатками, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд доходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Заявниця [PERSON] отримала сповіщення сім`ї №67 від 14.04.2024 №А/2876 від відділу [INFO] , відповідно до якого начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщик [PERSON] , 1978 р.н., призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією 19.07.2023 [INFO] зник безвісти 07 березня 2024 року під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Роботине Запорізької області (а.с.16). З Акта службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовця військової частини [NUMBER] вбачаються обставини зникнення прапорщика [PERSON] , у н.п. Роботине Запорізької області а.с.18-23). Згідно з п. 3.1 цього акта, відповідно до вимог бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №523/250/79/141 дск від 05.03.2024 та бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] №652 дск від 26.02.2024 року група військовослужбовців, у складі якої перебував прапорщик [PERSON] , висунулась в район ведення активних бойових дій для виконання бойового завдання. По прибуттю на місце, група потрапила під щільний кулеметний та мінометний обстріл з боку збройних сил російської федерації. З пояснень військовослужбовців, висвітлених у п. 3.2. акта встановлено, що 06.03.2024 начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщика [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями, а саме хіміком відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту солдатом [PERSON] , головним сержантом командиром відділення автомобільного відділення сержантом [PERSON] , заходили на позиції в населеному пункті Роботине Запорізької області поблизу школи. Під час мінометного обстрілу і скидів з fpv-дронів по бліндажу де знаходилась група військовослужбовців, один снаряд залетів в бліндаж поблизу начальника ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщика [PERSON] , всіх розкинуло по бліндажі, [PERSON] надали першу медичну допомогу. 09.03.2024 року почали пробувати здійснювати евакуацію з даного бліндажу, під щільним мінометним вогнем противника. [PERSON] забрати не змогли так як були поранені. З журналу бойових дій військової частини [NUMBER] відомо, що 07.03.2024 знак безвісти начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщика [PERSON] . Довідка № 788, що описано в п. 3.3 акта службового розслідування. Відповідно до п. 3.4 цього акта, місцезнаходження прапорщика [PERSON] , який діяв відповідно до бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] № 523/250/79/141 дск від 05.03.2024 та бойове розпорядження командира військової частини [NUMBER] №652 дск від 26.02.2024 року, попередньо знаходиться за координатами - х:52-59423, у:67-14715. Службове розслідування завершене, начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщик [PERSON] вважається безвісти зниклим з 07 березня 2024 року, під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій по захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від російської федерації (п.5.1, 5.2 акта службового розслідування). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20241327-1521 від 27.03.2024 року підтверджується, що [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] зник на території бойових дій. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 26.03.2024 року (а.с.24-25). Відділенням Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області за заявою [PERSON] внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, правова кваліфікація ч. 1 ст.115 КК України, що вбачається із копії витягу з ЄРДР №12024141160000085 від 12.03.2024 року. Відповідно до витягу, 12 березня 2024 року надійшла письмова заява громадянки [PERSON] , у якій вона просить вжити заходів для встановлення місця перебування її сина [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 07 березня 2024 року під час бойового завдання в районі населеного пункту Роботине, Запорізької області (а.с.17). З відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» № 08-11/32743 від 01.10.2025 та доданої Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, відомості про перебування [PERSON] в полоні відсутні (а.с. 125-127). Уповноважений Верховної Ради України з прав людини листом № 86464 4 Б-61296/3/25/421 1 від 09.10.2025, повідомив, що інформація про місцезнаходження, можливе утримання в полоні тощо, зниклого безвісті військовослужбовця [PERSON] , до Секретаріату Уповноваженого не надходила (а.с 131, 132). Відповідно до Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 485 від 04.10.2025 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», з 01 по 30 вересня 2025 року Токмацька міська територіальна громада, віднесена до району ведення воєнних (бойових) дій (а.с. 144, 145). Таким чином, судом встановлено, що начальник ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] прапорщик [PERSON] зник безвісти 07 березня 2024 року під час виконання бойового завдання, в населеному пункті Роботине Запорізької області.З того часу жодних відомостей про [PERSON] немає. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2\~ст.\~46\~ЦК України\~фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Частиною 3 статті 46 ЦК України визначено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до абз.3 п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У постанові КЦС ВС від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 зроблено висновок про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга\~статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої\~статті 315 ЦПК України). За змістом приписів ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги\~є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Відповідно до пункту 8\~статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. У той же час, до видання уповноваженим органом свідоцтва про смерть військовослужбовця таке право об`єктивно не існує і родичі загиблих не мають можливості звернутись за отриманням одноразової грошової допомоги. Таке право і така можливість виникає виключно після отримання ними свідоцтва про смерть. Суд враховує, що оголошення [PERSON] померлим є необхідним заявниці [PERSON] для реалізації права на соціальний захист членів сімей загиблих військовослужбовців. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджується, що місце знаходження військовослужбовця [PERSON] невідоме, відповідно до дослідженого акта службового розслідування він зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника\~окупаційних військ російської федерації, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено. Вирішуючи питання щодо відліку строку для оголошення особи померлою, суд враховує правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22. З урахуванням конкретних обставин справи суд може на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої\~статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. При цьому, у вказаній постанові\~ВП ВС зазначила, що джерелом офіційної інформації про\~територіальну і часову характеристики воєнних дій є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Відповідно до чинного на час розгляду даної справи Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого\~Наказом\~Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 с. Роботине Токмацької міської територіальної громади належить до тимчасово окупованих територій\~з 03.03.2022р. У зазначеному Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відсутні відомості, що з часу зникнення фізичної особи на даній території ведуться бойові дії. Національне законодавство встановлює загальне правило, згідно з яким шестимісячний строк для оголошення особи померлою має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на відповідній території. Суд також враховує, що с. Роботине Токмацької міської територіальної громади належить до тимчасово окупованої території з 03.03.2022.При цьому, відповідно до наказу № 485 від 04.10.2025 Токмацьку міську територіальну громаду Запорізької області віднесено до району ведення воєнних (бойових) дій, з 01 по 30 вересня 2025. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у п. 97, 99,100 вказаної вище постанови, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою\~статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. ЄСПЛ у своїй практиці (зокрема, у справах щодо зниклих безвісти, як-от Varnavaand Others v. Turkey від 18.09.2009) неодноразово наголошував, що тривала невизначеність щодо долі зниклого родича є формою душевних страждань, що може бути порушенням статті 3 Конвенції (Заборона катування), та є серйозним втручанням у сімейне життя, що захищається статтею 8 (Право на повагу до приватного і сімейного життя). Держава має «позитивні зобов`язання» не лише розслідувати зникнення, а й створювати правові механізми, які дозволяють родичам вирішувати юридичні та практичні проблеми, що виникають через відсутність їхнього близького. Залишати сім`ю в «правовому вакуумі» на невизначений термін (потенційно, на багато років до завершення війни) є непропорційним втручанням у їхнє сімейне життя. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України у своїх поясненнях заперечував щодо застосування шестимісячного строку при вирішенні конкретно цієї заяви. Однак суд з цього приводу зауважує, що відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України фізична особа зникла безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд в даному конкретному випадку вважає можливим шестимісячний строк, передбачений ч. 2\~ст. 46 ЦК України,\~обраховувати з моменту настання відповідної події,\~зважаючи на обставини\~зникнення [PERSON] , які дозволяють з високим ступенем ймовірності допускати, що останній загинув [INFO] , під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Роботине Пологівського району Запорізької області, та відсутність даних про його перебування серед полонених,\~а також\~обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження [PERSON] . Також слід зазначити, що територія, де відбувся мінометний обстріл і скидів fpv-дронів по бліндажі де знаходився військовослужбовець,\~є тимчасово окупованою та більше ніж шість місяців не належить до зони\~активних бойових дій. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що [PERSON] пропав безвісти 07 березня 2024 року, в населеному пункті Роботине Запорізької області під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, за обставин, що загрожували йому смертю, до теперішнього часу на зв`язок з рідними не виходив, за медичною допомогою не звертався та відсутні будь-які відомості про місце його перебування, а тому є всі підстави вважати, що він помер. \~ \~ \~ \~Суду не надано жодних належних доказів, які б містили інформацію про відоме місце перебування [PERSON] у тому числі про те, що він на даний час протиправно позбавлений волі та перебуває у полоні.З травня 2022 року по теперішній час між Україною та Російською Федерацією відбувся інтенсивний процес обмінів. Паралельно відбувалися численні репатріації тіл загиблих, під час яких Україна повернула тіла полеглих воїнів. За майже два роки з часу зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] , впродовж цих обмінів, ані серед живих, ані серед загиблих цього військовослужбовця не знайдено. Це свідчить про те, що всі реальні та практичні можливості для встановлення його долі були вичерпані, що з найвищим ступенем ймовірності вказує на його загибель [INFO] під час виконання бойового завдання у зв`язку із захистом Батьківщини. Таким чином, суд вважає правомірним оголосити померлим\~ [PERSON] \~за вказаних вище обставин. На думку суду, подальше\~зволікання у визнанні його\~померлим є невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. У даній справі суд враховує інтерес родини, який полягає у припиненні стану невизначеності, можливості офіційно вшанувати пам`ять загиблого військовослужбовця, отримати соціальний захист від держави та вирішити спадкові питання, отже встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7\~ст.294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved