Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова встановлено порушення земельного законодавства під час користування [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою по [ADDRESS] . А саме, головним спеціалістом сектору Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Миколайчук А.С. проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки (кадастровий номер: 6310138500:10:009:0156), що розташована за адресою: [ADDRESS] . За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів, а також проведеного обстеження земельної ділянки встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на нежитлову будівлю літ «А-1», загальною площею 324,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності у наступних частках: 1/4 частки з 11.06.2015 за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 11.06.2015 за № 1778; 3/4 частки за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від за № 1778. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-0005907472020 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310138500:10:009:0156, на якій розташована вищезазначена нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована Управлінням Держземагенства у м. Харкові Харківської області 23.01.2014. Так, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Цільове призначення земельної ділянки: 03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Разом з тим, відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області від 19.07.2024 за № 14471/5/20-40-24-05-08, Немишлянську окружну прокуратуру міста Харкова проінформовано про те, що у інформаційних ресурсах які є розпорядженні податкової інспекції, фізична особа [PERSON] зареєстрований платником земельного податку з 01.08.2015 за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0885 га (до 01.01.2024), з 01.01.2024 - 0,0285 га. Відповідно до інтегрованої картки платника податків за кодом платежу [NUMBER] - земельний податок з фізичних осіб нарахування та сплата за 2021 рік [PERSON] нараховано та сплачено 2464, 41 грн. Окрім того, фізична особа [PERSON] зареєстрований платником земельного податку з 01.08.2015 за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0885 га. Відповідно до інтегрованої картки платника податків за кодом платежу [NUMBER] - земельний податок з фізичних осіб нарахування та сплата за 2021 рік [PERSON] нараховано та сплачено 7393, 23 грн. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку під вищевказаним об`єктом нерухомого майна за [PERSON] та [PERSON] , не зареєстровано. Зважаючи на викладене, відповідачі [PERSON] та [PERSON] використовують з часу набуття права власності на нерухоме майно (нежитлової будівлі) вищевказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачують платежі за її використання, згідно із встановленим законодавчими актами розміром. У зв`язку з цим, Інспекцією з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування [PERSON] та [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Так, розрахунок безпідставно збережених коштів за використання [PERSON] земельної ділянки площею 1140 кв.м. (0,1140 га), кадастровий номер 6310138500:10:009:0156, за адресою: [ADDRESS] , у період з: 01.08.2021 по 31.12.2021 складає 40 872, 05 грн. Розрахунок безпідставно збережених коштів за використання [PERSON] земельної ділянки площею 1140 кв.м. (0,1140 га), кадастровий номер 6310138500:10:009:0156, за адресою: [ADDRESS] , у період з: 01.08.2021 по 31.12.2021 складає 122 616, 15 грн. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] у період з 01.08.2021р. по 31.12.2021 р. не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у загальній сумі 163 488, 20 грн, внаслідок чого відповідачі зберегли у себе майно-грошові кошти. Виходячи з цього, керівник Немишлянської\~окружної прокуратури\~міста Харковапросив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 122 616, 15 грн., стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 40 872, 05 грн, а також стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 23.05.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.09.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату,\~час і\~місце судових\~засідань неодноразово\~повідомлялась належним\~чином у\~встановленому законом\~порядку.\~Про причину\~неявки суд не повідомили, правом подачи відзиву не скористалися. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не прибули у судове засідання, проте були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 421084040 та № 421084222 від 03.04.2025 встановлено, що на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 324,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності у наступних частках: 1/4 частки з 11.06.2015 за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 11.06.2015 за №1778; 3/4 частки за [PERSON] підставі договору купівлі-продажу від за №1778. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-0005907472020 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310138500:10:009:0156, на якій розташована вищезазначена нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована Управлінням Держземагенства у м. Харкові Харківської області 23.01.2014. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Форма власності: комунальна. З Акту обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 6310138500:10:009:0156 від 16.09.2024р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] використовують разом вказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України. Разом з тим, відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області від 19.07.2024 за № 14471/5/20-40-24-05-08, Немишлянську окружну прокуратуру міста Харкова проінформовано про те, що у інформаційних ресурсах які є розпорядженні податкової інспекції, фізична особа [PERSON] зареєстрований платником земельного податку з 01.08.2015 за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0885 га (до 01.01.2024), з 01.01.2024 - 0,0285 га. Відповідно до інтегрованої картки платка податків за кодом платежу [NUMBER] - земельний податок з фізичних осіб нарахування та сплата за 2021 рік [PERSON] нараховано та сплачено 2464, 41 грн. Окрім того, фізична особа [PERSON] зареєстрований платником земельного податку з 01.08.2015 за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0885 га. Відповідно до інтегрованої картки платка податків за кодом платежу [NUMBER] - земельний податок з фізичних осіб нарахування та сплата за 2021 рік [PERSON] нараховано та сплачено 7393, 23 грн. Відповідно до інформації Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.09.2024 року за № 6721/0/225/24 та розрахунку суми безпідставно збережених [PERSON] коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності у період з 01.08.2021 - 31.12.2021 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 40 872, 05 грн. Також, згідно вищевказаною інформацією [PERSON] у період з 01.08.2021 по 31.12.2021 не сплачено за користування земельною ділянкою ату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 122 616, 15 грн. Відповідно до листа Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради № 6721/0/225/24 від 30.09.2024, заходи правового регулювання, шляхом звернення до суду з позовом, Харківської міської ради до [PERSON] та [PERSON] . Департаментом не вживалися. Згідно положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Разом з тим, згідно статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно частини 1 статті 1214\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Судом встановлено, що відповідачі користуються спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статей 1212, 1214 Цивільного кодексу\~України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які вони одержали або могли одержати від цього майна. Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідачі не є власниками та постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, що слідує зі змісту статті 14.1.72 ПК України. Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України). Відповідачі у період з 01.08.2021 по 31.12.2021 не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а Харківська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 22\~Цивільного кодексу\~України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частина перша статті 1166\~Цивільного кодексу\~України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої, другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~Цивільного кодексу\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом положень глав 82 і 83ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Відповідно до частини другої статті 152\~Земельного кодексу\~України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156\~Земельного кодексу\~України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів\~України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. Частиною першою статті 93 та статтею 125\~ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 цього Кодексу). Згідно із частиною першою статті 120\~ЗК України та частиною першою статті 377\~ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). Разом з цим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON] , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права. Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Таким чином, відповідачі користуються цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Безпідставне набуття [PERSON] та [PERSON] спірної земельної ділянки не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме отримання відповідачем у власність нежитлової будівлі на підставі договору купівлі-продажу, яка безпосередньо пов`язана із земельною ділянкою. Разом з тим відповідно до статті 206\~Земельного кодексу\~України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1\~статті 14\~Податкового кодексу\~України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). З огляду на викладене, [PERSON] та [PERSON] як фактичні користувачі земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки. Такі висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі: із [PERSON] 122 616, 15 грн та із [PERSON] 40 872, 05 грн, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 4844, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved