Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 12.07.2019 між АТ "Альфа-банк" та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, мета кредиту - для особистих потреб. Процентна ставка 26 % річних, тип процентної ставки - фіксований. Обов"язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.. АТ "АЛЬФА-БАНК" прийняло пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід"ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "АЛЬФА-БАНК", тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, ознайомився та погодився з паспортом споживчого кредиту. Взяті на себе зобов"язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши [PERSON] у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20.12.2021 загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 28 418, 61 грн. 20.12.2021 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином, ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло статус кредитора за кредитним договором від 12.07.2019, укладеним між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] .. Враховуючи викладене, ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 28418, 61 грн, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн.. Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 10 листопада 2025 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шмата Р.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" про стягнення заборгованості відмовити повністю.Також від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шмата Р.П. надійшла заява про застосування до позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" строки позовної давності. Відмовити повністю у задоволенні позову у зв"язку зі спливом строку позовної давності. 19 листопада 2025 року від представника позивача ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" надійшла відповідь на відзив та заперечення щодо застосування строків позовної давності, в яких просив позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Позовну заяву підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судові засідання, призначені на 10.11.2025, 24.11.2025, 02.12.2025 та 24.12.2025, відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. 24.12.2025 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи представник відповідача [PERSON] - адвокат Шмат Р.П. не з"явився. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 12.07.2019 відповідач [PERSON] звернувся до АТ "Альфа-Банк" з офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід"ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", укладеного між ним та банком. Даним договором встановлено тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, процентну ставку за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 26 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Згідно умов договору та паспорту споживчого кредиту, відповідач отримав кредит готівкою в розмірі 30000 грн, процентна ставка 21,99% річних, тип ставки - фіксована, строком на 24 місяці. Загальні витрати за кредитом - 26643,65 грн. орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 54628,72 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 105,72%. Відповідно до графіка платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, дата платежу - 12 числа кожного місяця; кількість днів у розрахунковому періоді - 30, 29, 28; сума платежу за розрахунковий період - 2276,20 грн., останній місяць - 2276,12 грн., усього 54628,72 грн.; погашення суми кредиту усього 30000 грн.; проценти за користування кредитом усього 7348,72 грн.; розрахунково-касове обслуговування усього 17280,00 грн.; реальна річна процентна ставка - 105,72%, загальна вартість кредиту - 54628,72 грн. З наданої позивачем копії виписки з рахунку приватного клієнта №369334-2025/0917 за період з 12.07.2019 по 20.12.2021 підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем та користування ними . 20 грудня 2021 року між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено Договір факторингу № 4, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" передало грошові кошти в розпорядження АТ "АЛЬФА-БАНК" за плату, АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", а останнє набуло належне АТ "АЛЬФА-БАНК" право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Права вимоги за цим договором становлять 234 963 295, 73 грн, ціна права вимоги за цим договором становить 28418,61 грн. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021, укладеного між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 8951. Загальна сума заборгованості складає: за тілом, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами - 219557644,67 грн., за штрафними санкціями (неустойками, пенею) - 15405651,06 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № 34291 від 20.12.2021 ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" сплатило на рахунок АТ "АЛЬФА-БАНК" грошові кошти в розмірі 12 878 944 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021. З реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами до договору факторингу №4 від 20.12.2021, вбачається, що [PERSON] за кредитним договором №501161464 від 12.07.2019 має заборгованість в сумі 28418,61 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 25629,68 грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями - 2788,93 грн.. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20.12.2021 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 501161464 від 12.07.2019 становить 28418,61 грн.. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Після підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сторін виникли взаємні права та обов"язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов"язання оплачувати послуги банку згідно тарифів та повернути кредит. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору позики між [PERSON] та АТ "АЛЬФА-БАНК", невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором позики за договором факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника до виконання обов"язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та суми відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому , суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 12.07.2019 у розмірі 28418, 61 грн.. Щодо позовних вимог про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, копію акту № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10, виданого на ім"я адвоката Литвиненко О.І. та копію платіжної інструкції № 2723 від 10.06.2025 про сплату грошових коштів в розмірі 9200 грн згідно договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 3028 грн. Клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по цивільній справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18), якщо кредитний договір передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, то перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Згідно Постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. У Постановах Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-31-цс15 та від 23 листопада 2016 року у справі № 2104цс16 зазначено, що у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження направлення відповідачем банку заяв про припинення дії кредитного договору суду не надано. Крім того, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введений з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введенням воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, тому позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved