Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

21.03.2025 року адвокат Побиванець Ю.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати право власності квартири [ADDRESS] , за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер чоловік Позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яку Позивачка фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом із чоловіком на час відкриття спадщини, а 30.11.2023 року звернулась до Першої золотоніської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але 30.11.2023 року отримала відмову, яка вмотивована тим, що у спадкоємця відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на наведені обставини, Позивач зазначає, що не може належним чином реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті чоловіка, що призвело до порушення її прав, тому змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. 09.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 05.08.2025 року ухвалою суду витребувано від Першої золотоніської держаної нотаріальної контори Черкаської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 08.09.2025 року державним нотаріусом Першої золотоніської державної нотаріальної контори Черкаської області на виконання ухвали суду від 05.08.2025 року надано суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 19.12.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання Позивач та її представник адвокат Побиванець Ю.В., не з`явилися, в своїй заяві представник позивача зазначив, що позов [PERSON] підтримує та просить задовільнити, та просив проводити розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представник відповідача Бахмутської міської військової адміністрації Донецької області, не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, її представника, представника відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , згідно відомостей внесених до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.07.1997 року Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області, на її ім`я, з 17.01.1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7); згідно довідки № 7127-5002766424 від 17.05.2023 року [PERSON] , як ВПО фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (зворот а.с.7); з 04.03.1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Чоловік позивачки - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 84 років, місце смерті- село Безпечна Білоцерківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.12.2022 року Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.8). Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.09.1995 року в м. Артемівськ «Хозрасчетным бюро по приватизации жилья при исполкоме Артемовского городского Совета народных депутатов» квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.11). Згідно технічного паспорту трикімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 56,8 кв.м., житлову площу 42,9 кв.м. (а.с.15-16). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» № 09/12 від 04.09.2024 року, за обліковими даними КП «Бахмутське БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 18.08.1993 року, виданого госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської Ради народних депутатів. Дублікат виданий 24.10.2005 року на підставі розпорядження органу приватизації № 21372, про що зроблено запис в реєстровій книзі № 16-2925. Дата реєстрації права власності 27.10.2005 року (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 12.07.2017 № 154, вулицю [PERSON] було перейменовано на Благовіщенську. 18.02.2016 набула чинності постанова Верховної Ради України від 04.02.2016 року № 984-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», місто Артемівськ перейменовано на місто Бахмут. Згідно копії спадкової справи № 144/2023 року, заведеної Першою золотоніською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , дружина померлого - [PERSON] , 30.11.2023 року подала до Першої золотоніської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно листа Бахмутської міської ради № 148 від 03.04.2025 року, наданого на запит державного нотаріуса, за даними реєстру Бахмутської міської територіальної громади місце проживання померлої особи [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 06.02.1967 за адресою: [ADDRESS] , та знято з реєстрації 20.12.2022 року відповідно до актового запису про смерть особи. За вищевказаною адресою разом з померлим [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 17.01.1996 року по теперішній час. Інформація щодо реєстрації місця проживання інших осіб за вищевказаною адресою відсутня. 30.11.2023 року державним нотаріусом Першої золотоніської державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначивши, що у спадкоємця відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частина перша, друга статті 1221 ЦК України). У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Аналізуючи встановлені по справ обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає доведеним, що на теперішній час, з об`єктивних причин, зумовлених повномасштабним вторгненням рф на територію України, проведенням на території міста Бахмут (рініше Артемівськ) активних бойових дій, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, Позивачка не має можливості отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка. Разом з цим, судом встановлено, що після смерті чоловіка Позивачки відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; Позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала (та була зареєстрована) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] правомірно набула, в порядку спадкування, після смерті чоловіка, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . За таких підстав, суд визнає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved