Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач, АТ «Сенс Банк», звернулось до суду з позовом, шляхом подання його через систему «Електронний суд», до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 159306,37 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та 13105,55 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивовано тим, що 24.04.2019р. між банком та [PERSON] . України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії . Відповідач отримав кредит, проте не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 159306,37 грн., з яких: 110238,15 грн - прострочене тіло кредиту, 49068,22 грн. - відсотки за користування кредитом. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати . Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся судом належним чином. Ухвалою суду від 19.12.2025 року вирішено розгляд справи поводити в порядку заочного розгляду. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 24.04.2019 між AT «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду № 631156734 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Максимум-готівка», мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії - у розмірі 200000,00 грн, доступний ліміт на дату укладення угоди - 30000,00 грн; процентна ставка - 24 % річних; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 24.04.2019 між AT «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду № 631156734 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої, AT «АЛЬФА-БАНК», за яким банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 200000 грн з процентною ставкою 24 % річних строком 5 років . Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. Згідно до розрахунку позивача, у відповідача є наявною заборгованість, яка станом на 23.06.2025 року становить 159306,37 грн., з яких: 110238,15 грн - прострочене тіло кредиту, 49068,22 грн. - відсотки за користування кредитом. Банком в підтвердження боргу [PERSON] надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції, тому суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про недоведеність позовних вимог банку в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом. Таким чином стягненню з [PERSON] на користь банку підлягає заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 159306,37 грн., яка підтверджена матеріалами справи та відповідачем не спростована. Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем при звернені у суд судовий збір, в розмірі 2422,40 грн., підлягає відшкодуванню. У позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 13105,55 грн. за правничу допомогу. Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Судом встановлено, що 28.01.2025 року між АТ «Сенс Банк» звернулось до Адвокатського об`єднання «СмартЛекс» укладений договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року. Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: -за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн; -за отримання рішення суду - 225,00 грн; -комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %. Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18, від 14.09.2022 року у справі № 295/190/20 та інших. Враховуючи задоволення позовних вимог та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 159306,37грн., умови договору № 1006 від 28.01.2025, витрати на правничу допомог адвоката складають 13105,55 грн. (375 +225+12505,55 (7,85 % від присудженої до стягнення суми), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved