Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

09.07.2025 представник позивачки адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 17.11.1995 Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 470. Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство не ведуть, у зв`язку з чим вважає, що у підтриманні сімейних стосунків немає сенсу. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В. Суд своєю ухвалою від 21.07.2025 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони 17.11.1995 уклали шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис № 470, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.11.1995. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно із ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя позивачки та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги позивачки, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved