Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

23.06.2025 зі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали суду від 05.05.2025 до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вказаний позов надійшов до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» 17.04.2025 (зареєстровано 18.04.2025). В обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно свідоцтва про народження (актовий запис від 15.03.2016 № 01, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області), громадянка України [PERSON] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України (№ 00032096143 від 12.08.2021, складеного Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного ьміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України, про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я №1/55 від 02.08.2021, підписаного директором комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янська» [PERSON] , медичним директором комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня м.Слов`янська» [PERSON] , завідуючою інфекційним відділенням комунального некомерційного підприємства «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янська» [PERSON] , старшим інспектором ЮП відділу превенції Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Сандульським Є.В., начальника Служби у справах дітей Слов`янської міської ради Соколовою О. С., малолітній [PERSON] , [INFO] , 02.08.2021 року покинутий в комунальному некомерційному підприємстві «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янська» [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 30.08.2021 № 948 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області від 01.11.2021 № 442 «Про влаштування дитини на повне державне утримання» малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано на повне державне забезпечення до Дружківського дитячого будинку-інтернату. На теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному утриманні. Мати малолітнього - [PERSON] , [INFO] , не звернулася до Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області з питанням повернення малолітнього на виховання до родини, встановленням порядку побачення з дитиною. Мати [PERSON] , [INFO] , не зробила жодної спроби щодо повернення малолітнього на виховання до родини, не звернулася ні до Органу опіки та піклування, ні до Служби у справах дітей з заявами про встановлення порядку спілкування, призначення побачення з дитиною, не поцікавилася, де її дитина, не надавала ніякого виду допомоги, не телефонувала та не зверталася до відповідних установ з питанням повернення дитини на виховання до родини, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, утримання малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Не створила належних умов для розвитку дитини, не надавала матеріальної допомоги, інших видів допомоги. А малолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною який потребує особливого догляду, дитиною інвалідом з дитинства потребуючий стороннього догляду. Приймаючи до уваги викладені факти, а також необхідність вирішення питання щодо подальшої долі дітей, надання їм соціального захисту, Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вважає необхідним позбавити батьківських прав громадянку України [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судові засідання, призначені на 13.10.2025 та 18.12.2025 не з`явилася, про місце та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Відзив на позов не подавала, заяв про розгляд справи без її участі не надходило. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.08.2021 (а.с.19). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00032096143 від 12.08.2021 (а.с.13) відомості про батька [PERSON] [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я). Відповідно до копії акту №1/55 закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 02.08.2021 (а.с.10) 02.08.2021 у КНП «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ» виявлена покинута дитина чоловічої статі [PERSON] , [INFO] ; матір [PERSON] , [INFO] ; дитина поступила до закладу охорони здоров`я 23.05.2021; стан здоров`я дитини відповідає основному та супутнім захворюванням, потребує постійного отримання препаратів та стороннього догляду. Згідно копії корінця медичного висновку №390 про дитину-інваліда віком до 18 років від 30.03.2016 (а.с.11) [PERSON] має захворювання ДЦП, епісиндром, затримка психомоторного розвитку. Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради №948 від 30.08.2021 (копія а.с.16) [PERSON] , [INFO] , надано статус дитину позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням керівника Слов`янської МВЦА №442 від 01.11.2021 «Про влаштування дитини на повне державне утримання» (копія а.с.17) вирішено влаштувати [PERSON] , [INFO] , га повне державне забезпечення до Дружківського дитячого будинку-інтернату. Згідно розпорядження начальника Слов`янської МВА №2318 від 26.12.2024 «Про продовження терміну перебування дитини на повному державному утриманні» (копія а.с.18) вирішено продовжити термін перебування дитини [PERSON] , [INFO] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на повному державному утриманні у Залучанському дитячому будинку-інтернаті Івано-Франківської ОДА, строком на 1 рік. Згідно психолого-педагогічної характеристики вихованця Залучанського будинку-інтернату [PERSON] , [INFO] , (а.с.15) останній прибув до Залучанського ДБІ з Дружківського дитячого будинку інтернату; фізичний розвиток недостатній та не відповідає віковим нормам; рухова активність на низькому рівні; активне мовлення відсутнє; звернену мову не розуміє; увага важко привертається; не обслуговує себе; фізичні процеси не контролює; потребує постійної допомоги та контролю з боку обслуговуючого персоналу. Згідно копії листа з КНП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР З ПРОФІЛАКТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТІ М. КРАМАТОРСЬК від 30.04.2024 №4/504 (а.с.29) [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога нашого лікувального закладу з 04.12.2023 року по теперішній час з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з делірієм». Аналогічне зазначено у копії листа з КНП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР З ПРОФІЛАКТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТІ М. КРАМАТОРСЬК» від 08.05.2025 №1417 (а.с.39). Згідно відповіді № 1344011 від 02.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.34) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опiки та пiклування Слов`янськоi міської вiйськової адмiнiстрацiї склав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.04.2025 за №01.01.14/600 (копія а.с.12), згідно якого Органом опіки та піклування Слов`янської МВА вивчено надані документи, ставлення матері, громадянки України [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього - [PERSON] , [INFO] , щодо його виховання та утримання, встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України, про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я №1/55 від 02.08.2021, малолітній [PERSON] 02.08.2021 покинутий в КНП «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янська» [PERSON] [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження керівника Слов`янської МВЦА Краматорського району Донецької області від 01.11.2021 № 442 «Про влаштування дитини на повне державне утримання» малолітнього [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення до Дружківського дитячого будинку-інтернату. На теперішній час малолітній [PERSON] перебуває на повному державному утриманні. Мати малолітнього - [PERSON] , [INFO] , не звернулася до Служби у справах дітей Слов`янської МВА Краматорського району Донецької області з питанням повернення малолітнього на виховання до родини, встановленням порядку побачення. Мати - [PERSON] не зробила жодної спроби щодо повернення малолітньої дитини на виховання до родини, не звернулася ні до Органу опіки та піклування, ні до Служби у справах дітей з заявами про встановлення порядку спілкування, призначення побачення з дитиною, не поцікавилась, де її дитина, не надавала ніякого виду допомоги, не телефонувала та не зверталася до відповідних установ з питанням повернення дитини на виховання до родини, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, утримання малолітнього - [PERSON] , [INFO] , не створила належних умов для розвитку дитини, не надавала матеріальної допомоги, інших видів допомоги (а малолітній [PERSON] є дитиною яка потребує особливого догляду, дитиною - інвалідом з дитинства, потребуючий стороннього догляду). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов язками. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 16.04.2025, Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації вважає, що громадянку [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Досліджені судом докази свідчать про те, що мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться його здоров`ям, не приїздить до нього, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача [PERSON] як позбавлення її батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини. Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, ч.5 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відомості про вирішення питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, доходи та стан здоров`я відповідача відсутні, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її неповнолітнього сина на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, родини, до якої дитина буде влаштована, в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову (17.04.2025) до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved