Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

У лютому 2025 року адвокат Лопух С.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради, в якій просить визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 «Про розгляд звернень громадян щодо оренди земельних ділянок (відмови)», а також зобов`язати Чернівецьку міську раду прийняти рішення про надання [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га (кадастровий номер7310136300:17:001:0254) в орендне користування терміном на 5 років для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01). Такі позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Пункт 1 рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 26.09.2024 року № 1999 суперечить вимогам чинного законодавства, є невмотивованим, оскільки зазначені в ньому підстави для відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га (кадастровий номер7310136300:17:001:0254) в орендне користування не обґрунтовані жодною нормою права, а посилання на ст. 134 ЗК України є загальними, оскільки не містять конкретної частини цієї статті . Крім того, спірна земельна ділянка була сформована та їй присвоєний кадастровий номер ще у 2012 році, коли вона надавалась в орендне користування. На ній [PERSON] збудовано незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, який 27.04.2021 року останній подарував позивачці, а тому, згідно вимог ч.4 ст.120 ЗК, до неї перейшло право користування цією земельною ділянкою. У червні 2024 року від Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради надійшов лист, відповідно до якого позивачці належало звернутися із заявою щодо оформлення права на земельну ділянку, а тому нею 19.07.2024 року було подано заяву про надання в орендне користування земельної ділянки з кадастровим номером 7310136300:17:001:0254 та додано докази переходу до неї права власності на розташований на ній незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 8%. Наведене доводить незаконність та безпідставність оскаржуваного пункту 1 рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 та порушення відповідачем конституційних та цивільних прав [PERSON] , а тому його слід скасувати. Також, позивачка вважає, що з метою ефективного способу захисту та уникнення прийняття повторних відмов, крім визнання незаконним та скасування пункту оскаржуваного нею рішення, необхідно зобов`язати Чернівецьку міську раду прийняти рішення щодо надання їй спірної земельної ділянки в орендне користування. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.02.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. 12.03.2025 року до суду надійшов відзив на позов від 11.03.2025 року, в якому представник відповідача зазначає, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі Чернівецькою міською радою отримано тільки 24.02.2025 року, а тому строк для подачі відзиву на позовну заяву закінчується 11.02.2025 року, та просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Рішенням 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 позивачці відмовлено у наданні земельної ділянки в оренду на підставі ст.134 ЗК України та в зв`язку із наданням нею недостовірної інформації, а саме відсутністю нерухомого майна на цій земельній ділянці, зареєстрованого в порядку, встановленому ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на день прийняття цього рішення сесії первинну реєстрацію права власності на незавершене будівництво було анульовано наказом Міністерства юстиції України, а тому фактично спірна земельна ділянка є вільною і повинна продаватися або передаватися у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах. Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, як зазначив Верховний Суду своїй постанові від 29вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виходячи з наведеного, враховуючи посилання представника відповідача про отримання останнім 24.02.2025 року ухвали від 18.02.2025 року про відкриття провадження у справі, зважаючи на строк, що минув з моменту закінчення строку, встановленого судом для подання відповідачем відзиву, який не є надмірним, а також ту обставину, що відзив поданий відповідачем до початку проведення підготовчого засідання, його прийнято судом як такий, що поданий Чернівецькою міською радою у встановлений строк. Підготовче судове засідання закрито ухвалою суду від 20.03.2025 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.04.2025 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №727/14079/24 за позовом [PERSON] до Міністерства юстиції України, Центральної колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення та наказу Міністерства юстиції України. Ухвалою від 03.11.2025 року провадження у справі № 727/2033/25 поновлено та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивачки - адвоката Лопуха С.В. про зупинення провадження у справі вдруге . У судові засідання позивачка, будучи повідомленою належним чином та, виходячи з пояснень її представника, обізнаною про їх дати, час та місце, не з`явилась, адвокат Лопух С.В. просив справу розглядати без її участі, в зв`язку із чим суд вважає можливим провести судовий розгляд за відсутності [PERSON] . Представник позивачки адвокат Лопух С.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також додатково пояснив, що, оскільки договір дарування позивачці незавершеного будівництвом житлового будинку є на даний час дійсним, інформація про перехід до неї права власності на нього , яка була вказана [PERSON] в листі до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 19.07.2024 року не є недостовірною. Наведені у відповідному акті відповідача обставини щодо відсутності нерухомості на спірній земельній ділянці не відповідають дійсності, оскільки на ній попереднім користувачем за договором оренди збудований фундамент будинку, що засвідчено у технічному паспорті. Позивачка є добросовісним набувачем цього майна, а тому відповідач незаконно, безпідставно та невмотивовано відмовив їй у наданні цієї земельної ділянки в орендне користування. Представник відповідача в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, а також пояснила, що відповідач вважає недостовірною повідомлену [PERSON] у заяві від 19.07.2024 року інформацію про наявність нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , оскільки його відсутність підтверджується відповідним актом від 24.07.2024 року. Крім того, зазначила, що земельна ділянка за цією адресою була надана в оренду попереднім користувачам за відповідним договором без права її забудови та для обслуговування зовсім іншого розташованого на ній житлового будинку; будь-які документи щодо будівництва на ній нерухомості відсутні, а тому вказаний у договорі дарування позивачці від 27.04.2021 року незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 8% є самочинно збудованим об`єктом, а спірна земельна ділянка повинна передаватися в оренду тільки на конкурентних засадах. Відповідно до вимог земельного законодавства передання в оренду спірної земельної ділянки повинно здійснюватися шляхом проведення земельних торгів. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га (кадастровий номер7310136300:17:001:0254) перебуває у власності територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради (а.с.22). Спір у цій справі має вирішуватися у порядку цивільного судочинства з огляду на суб`єктний склад його сторін та характер спірних правовідносин, не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів. 21 березня 2012 року між Чернівецькою міською радою в особі директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований у [ADDRESS] , [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та який зареєстрований за адресою, [ADDRESS] було укладено договір оренди землі № 7729, у відповідності до умов якого останнім передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 7310136300:17:001:0254, яка знаходиться у [ADDRESS] (на даний час перейменовано на [ADDRESS] ), для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.26). 07 квітня 2012 року Чернівецькою міською радою в особі першого заступника директора начальника управління капітального будівництва департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Маковійчук В.Д. та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , укладено додатковий договір № 1/7729 до договору № 7729 від 21 березня 2012 року, за змістом якого поновлено дію останнього до 21.03.2022 року щодо надання в оренду [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд права без права її забудови (а.с.24). Згідно пункту 8 цього додаткового договору орендарі зобов`язалися не проводити будь-яке будівництво будівель і споруд, яке не передбачене метою використання спірної земельної ділянки, що визначена пунктом 5.2 Договору № 7729 від 21 березня 2012 року, а також не передавати її в користування (суборенду) іншим юридичним та/або фізичним особам без письмової згоди орендодавця. У відповідності до договору дарування від 27.04.2021 року [PERSON] подарував позивачці [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 8%, що розташований по [ADDRESS] та належить дарувальнику на праві власності, яке зареєстровано 08.04.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 41500779 (а.с.9). Державна реєстрація права власності [PERSON] на вищезазначене майно проведена 27.04.2021 року за № 41709075 (а.с.20). Наказом Міністерства юстиції України на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.08.2024 року за результатами її розгляду частково задоволено скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 № 01/02-05/2068, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 29.07.2024 за № СК-3896-24, а саме визнано прийнятим з порушенням ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 15.04.2021 № 57647322 державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г.Ф., на підставі якого зареєстровано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок за [PERSON] . Разом з тим, цим же наказом Міністерства юстиції України у задоволенні скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.07.2024 № 01/02-05/2068 в частині анулювання рішення від 27.04.2021 року № 57876742 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. про внесення запису про право власності на незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі посвідченого нею (нотаріусом Олійник І.М.) договору дарування від 27.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2647, відомостей з Державного земельного кадастру від 27.04.2021 № 42665555 відмовлено, оскільки таке рішення відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав та прийнято з додержанням нотаріусом порядку проведення державної реєстрації прав (а.с.64-70). Постановою Чернівецького апеляційного суду м. Чернівці від 29 жовтня 2025 року рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 червня 2025 року скасовано, провадження у справі №727/14079/24 за позовною вимогою [PERSON] , яка пред`явлена до Міністерства юстиції України, Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29 серпня 2024 року та позовною вимогою [PERSON] , яка пред`явлена до Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 05 вересня 2024 року № 2640/5, закрито. У позові [PERSON] до Міністерства юстиції України, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 05 вересня 2024 року № 2640/5 відмовлено. 12.06.2024 року Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Подару Т.М. та [PERSON] надіслано лист, в якому позивачці як власниці нерухомого майна (незавершеного будівництвом житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] повідомлено про необхідність терміново звернутися до Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради із заявою щодо користування земельною ділянкою (а.с.11). У заяві від 19.07.2024 року, зареєстрованої Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 22.07.2024 року, [PERSON] , просила надати їй в оренду терміном на п`ять років земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 7310136300:17:001:0254 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно (а.с.17). У відповідності до акту обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] від 24.07.2024 року об`єктів нерухомості на ній не виявлено (а.с.95). Пунктом 1 Рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 відмовлено [PERSON] у задоволенні вищевказаної її заяви від 19.07.2024 року в зв`язку з наданою нею недостовірною інформацією, відсутністю нерухомого майна на земельній ділянці, зареєстрованого в порядку, встановленому ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та, оскільки право оренди на такі земельні ділянки набувається на конкурентних засадах (на земельних торгах) (підстава: ст. 134 ЗК України); вирішено вважати припиненим договір оренди землі від 21.03.2012 року № 7729 на підставі ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» - у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено (п.п.1.1.); земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,1000 га (кадастровий номер 7310136300:17:001:0254) зараховано до земель запасу міста (п.п.1.2).(а.с.16). Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 10, п. «а» ст. 12, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України). За змістом ч. 4 ст.120 Земельного кодексу України, яка була чинною на дату подання позивачкою заяви від 19.07.2024 року, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагаються. Про перехід відповідного права його суб`єкт зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію. Відповідно до частини сьомої статті 120 ЗК України встановлено, що у випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт. Відповідно до редакції ч.11 ст.120 Земельного кодексу України, яка була чинною на дату подання позивачкою заяви від 19.07.2024 року, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт. Згідно із ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. У редакції вказаної статті, чинній на дату подання 19.07.2024 року заяви [PERSON] , було зазначено, що рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.16 ст.123 Земельного кодексу України). Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст.124 Земельного кодексу України, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 123, ч. 2 ст. 124 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Верховний Суд України в постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 висловив правову позицію, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном. Ще в одній правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 15 травня 2013 року (справа № 6-36цс13) та від 30 січня 2013 року (справа № 6-1732цс15), визначено, що майнове право можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 зазначила, що особливістю правового режиму нерухомого майна є те, що у процесі створення воно може набувати статусу як незавершеного будівництвом нерухомого майна, так і завершеного нерухомого майна. При цьому об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставами для відмови [PERSON] у задоволенні її заяви від 19.07.2024 року в рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 зазначено: 1. надання нею недостовірної інформації, відсутність нерухомого майна на земельній ділянці, зареєстрованого в порядку, встановленому ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; 2. право оренди на такі земельні ділянки набувається на конкурентних засадах (на земельних торгах) (підстава: ст. 134 ЗК України) Суд вважає, що, відмовляючи позивачці у наданні в оренду земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з цих підстав, відповідач діяв неправомірно. Так, не можна стверджувати про відсутність нерухомого майна , зареєстрованого в порядку, встановленому ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на спірній земельній ділянці, яку позивачка просила надати їй в оренду (площею 0,1000 га), оскільки на ній розташовані багатоквартирний будинок [ADDRESS] , що відповідачем не заперечується. Що ж стосується незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 8%, що також розташований за вищевказаною адресою, то за відсутністю доказів скасування державної реєстрації права власності позивачки на нього, визнання недійсним договору дарування незавершеного будівництва, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 27.04.2021 року, підстав вважати таке нерухоме майно відсутнім судом не встановлено. Крім того, оскільки позивачка зареєструвала право власності на об`єкт незавершеного будівництва, який також розташований на цій земельній ділянці, у неї як власника об`єкта незавершеного будівництва наявний законний інтерес щодо оформлення належним чином права користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане майно, оскільки до неї перейшло право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці (ст.7 Закону України «Про оренду землі»). Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що на спірній земельній ділянці відсутні немає забудов, в зв`язку із чим вона не може бути передана в орендне користування. Другою підставою для відмови у наданні [PERSON] земельної ділянки в орендну користування в оскаржуваному рішенні зазначено право набуття оренди на такі земельні ділянки на конкурентних засадах (на земельних торгах) (підстава: ст. 134 ЗК України). При цьому норми ч. 2 ст. 124, ч. 2 ст. 134 ЗК України передбачають, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року по справі № 263/15223/19 містяться наступні висновки. Оскільки позивачка зареєструвала право власності на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на спірній земельній ділянці, у неї як власника об`єкта незавершеного будівництва наявний законний інтерес щодо оформлення належним чином права користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане майно. Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (частина третя статті 7 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі припиняється, зокрема у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці (абзац восьмий частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене. При виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, незавершене будівництво (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. При цьому у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі. Документальне оформлення вибуття з договору оренди попереднього орендаря (землекористувача) не впливає на обсяг права нових власників майна, оскільки умови основного договору оренди для особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, незавершене будівництво, що розташовані на орендованій земельній ділянці, залишаються незмінними з моменту укладення сторонами договору купівлі-продажу, а отже, момент звернення нового власника майна до орендодавця щодо внесення змін до такого договору оренди не впливає на обсяг прав та умови договору, що встановлені для попереднього землекористувача в силу прямої норми закону. Отже, після відчуження незавершеного будівництвом об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже, й відповідні права та обов`язки. При цьому слід також зауважити, що посилання представника відповідача в ході розгляду справи на те, що незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 8%, що розташований по [ADDRESS] , є самочинним будівництвом не можуть бути прийняті судом, оскільки ці обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення сесії міської ради ради. З огляду на викладене, враховуючи, що на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] [PERSON] набуто право власності, а також те, що земельна ділянка за вказаною адресою не підлягає передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах), оскаржуване рішення відповідача, прийняте за результатом розгляду заяви позивачки від 19 липня 2024 року, яка подана під час дії строку договору оренди спірної земельної ділянки, порушує її права, є незаконним та підлягає скасуванню. Однак, суд не вбачає підстав для визнання незаконними та скасування пункту 1 Рішення 53 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 26.09.2024 року № 1999 в цілому (пп.1.1, п.п. 1.2), оскільки позивачка ані у позовній заяві, ані її представник в судому засіданні не навели у чому полягала їх незаконність, ними жодним чином не обгрунтовано, як саме відповідачем було порушене право саме позивачки , що підлягає захисту в судовому порядку шляхом прийняття судом рішення про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення сесії в цій частині. Таким чином, заявлена позовна вимога в прохальній частині позову не узгоджується з обґрунтуванням позовних вимог, в яких взагалі не зазначено, що права позивачки є порушеними внаслідок прийняття рішень, викладених у цих підпунктах. Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Чернівецької міської ради прийняти рішення про надання [PERSON] в орендне користування терміном на 5 років земельної ділянки кадастровий номер (кадастровий номер 7310136300:17:001:0254) за адресою : [ADDRESS] , площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) суд зазначає наступне. При вирішенні питання щодо зобов`язання вчинити дії суд не вправі підміняти інший орган державної влади, рішення якого оскаржується, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до його компетенції, приймати замість нього рішення, яке визнається незаконним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених повноважень суду . У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 зазначено, що відповідно до вимог статей120, 124, частин першої та другої статті134 ЗК України у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно особа може набути право користування земельною ділянкою поза конкурсом лише під нерухомим майном та площею, необхідною для його обслуговування і експлуатації. Як убачається з заяви позивачки до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 19.07.2024 року , вона просить надати їй в оренду земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , яка за матеріалами справи була надана відповідачем в оренду [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [ADDRESS] . Проте, у справі відсутні відомості про перехід [PERSON] права власності на вищезазначений будинок. Відповідно до договору дарування від 27.04.2021 року [PERSON] подарував позивачці незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 8%, що також розташований за вищевказаною адресою, а тому в розумінні положень статті статті 120 ЗК України, до неї перейшло право користування лише частиною земельної ділянки, необхідної для його обслуговування . Разом з тим, з заявою про надання їй земельної ділянки лише під цим нерухомим майном та площею, необхідною для його обслуговування і експлуатації, позивачка не зверталася. Вирішення цих питань, зокрема щодо визначення такої площі належить до компетенції суб`єкта владних повноважень Чернівецької міської ради. Враховуючи зазначене, оскільки вирішення питань щодо врегулювання земельних відносин відповідно до закону віднесено до виключних повноважень сільських, селищних, міських рад, позовна вимога про зобов`язання надати земельну ділянку в орендне користування перебуває поза компетенцією суду і це є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, а суд не вправі перебирати на себе повноваження міської ради, які визначені законом. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial