Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ №073771, виданого 12 лютого 2004 року Тетіївською райдержадміністрацією та Тетіївським районним відділом земельних ресурсів, на земельну ділянку площею 2,5563 га, кадастровий номер 3224688200:04:017:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області. Одночасно просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що настала [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,5563 га, кадастровий номер 3224688200:04:017:0006, що розташована на території Черепинської сільської ради, та належала матері померлої - [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акту серії КВ № 073771, виданого 12 лютого 2004 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,5563 га, кадастровий номер: 3224688200:04:017:0006, що належала матері померлої - [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] були чоловік - [PERSON] (помер [INFO] ) та дочка - [PERSON] , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] . Позивач претендує на зазначену спадщину, як спадкоємець за законом. При зверненні до Тетіївської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановити належність правовстановлюючого документу її власниці, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ №073771 виданий на ім`я [PERSON] , а в свідоцтві про смерть зазначено [PERSON] . Виправити зазначені розбіжності в документах в досудовому порядку позивач не має можливості, оскільки на теперішній час змінилися повноваження державних органів та сільські ради не видають державних актів на право власності на земельні ділянки, відповідно не можуть і вносити змін до них. Крім того зазначено, що нотаріус не може вчинити нотаріальну дію, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ №073771. За вказаних обставин, позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 27.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача адвокат Порхун О.П. надала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Тетіївська міська рада вважає, що у справі наявні достатні докази для висновку про доведеність позовних вимог та визнає їх у повному обсязі. Водночас просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.12.2021 померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,5563 га, кадастровий номер: 3224688200:04:017:0006, що належала матері померлої - [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцями якої були її чоловік - [PERSON] (помер [INFO] ) та дочка - [PERSON] , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] . Позивач претендує на зазначену спадщину, як спадкоємець за законом. Зазначені обставини підтверджується копіями спадкової справи № 279/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та спадкової справи № 154/2025 щодо майна померлої [PERSON] (а. с. 43-50, 51-86). Постановою, винесеною 08.10.2025 за № 616/02-14, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5563 га, кадастровий номер 3224688200:04:017:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, що належала матері померлої - [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцями якої були її чоловік - [PERSON] (помер [INFO] ) та дочка - [PERSON] , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що встановлює право власностi на земельну дiлянку - копiя Державного акту на право власностi на земельну дiлянку сepiї КВ № 073771, виданий 12.02.2004 Тетiївською райдержадмiнiстрацiєю на ім`я [PERSON] , свiдоцтво про смерть [NUMBER] видано на ім`я померлої - [PERSON] (а. с. 20-21). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00052463675 від 17.07.2025 р., батьками [PERSON] були: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11-12). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00052457210 від 17.07.2025 р., після реєстрації шлюбу [PERSON] набула шлюбне прізвище [PERSON] (а. с. 13-14). 03.02.2004 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 069236, власником якої зазначено: [PERSON] (а. с. 17). Згідно з повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9). Згідно з повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а. с. 9). З аналізу вищезазначених документів, наданих позивачем, судом встановлено наявність розбіжностей в написанні по батькові [PERSON] , а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з наявністю розбіжностей у документах в написанні по батькові [PERSON] , таке право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи надані докази, встановивши фактичні обставини справи, а саме, що позивач в позасудовому порядку позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку, площею 2,5563 га, кадастровий номер 3224688200:04:017:0006, що належала [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцями якої були [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] (померла [INFO] ), у зв`язку з відмовою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а будь - яких інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно судом не встановлено, тому це право позивача підлягає захисту судом шляхом його визнання. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved