Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла зазначена заява, згідно з якою заявниця просила: -встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця села Швадрони Шишацького району Полтавської області, РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Роздільна Одеської області. -внести відповідні зміни до актового запису № 396 від 25 жовтня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад обґрунтування заяви. У період з 2017 року до липня 2022 року заявниця проживала однією сім`єю як дружина та чоловік (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були записі до актового запису про народження на підставі частини першої статті 135 СК України, оскільки у [PERSON] на той час документи містили помилки. [INFO] [PERSON] загинув у місті Бахмут Бахмутського району Донецької області, а тому виникла необхідність у встановленні факту батьківства через суд. Стислий виклад позиції заінтересованих осіб. Начальник Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетяна Дідух надіслала до суду лист про розгляд справи без участі представника відділу. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, вважається такою, що належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Процесуальні дії у справі. 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 17 квітня 2025 року витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] . 27 травня 2025 року призначено судову медичну молекулярно - генетичну експертизу. 13 жовтня 2025 року суддею Бобровською Іриною Віталіївною прийнято до провадження справу після відставки судді [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом. У період з 2017 року до липня 2022 року заявниця проживала однією сім`єю як дружина та чоловік (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується письмовими заявами мешканців вулиці Гагаріна села Степове Роздільнянського району Одеської області, а саме: [PERSON] , [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , про що 25 жовтня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 396, батьки: [PERSON] , [PERSON] , місце державної реєстрації: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно з інформацією з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, № витягу: 00040876177, відомості про батька [PERSON] були внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] помер [INFO] у віці 36 років у місті Бахмут Донецької області, що підтверджується витребуваною копією актового запису про смерть № 180 від 28 липня 2023 року. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру, станом на 23 грудня 2025 року спадкова справа не заводилася після смерті [PERSON] . Відповідно до висновку експерта № 863, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999%, таким чином, батьківство практично доведене. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт перший частини першої статті 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частина 1 статті 130 СК України визначає, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок, що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Поряд з цим, Верховний Суд в постанові від 06 квітня 2021 року (справа № 676/1200/20) зазначив, що висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved