Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Через систему «Електронний суд» ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року в розмірі 23 970,00 грн та судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9883428, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 000,00 грн, строком на 360 днів, тобто до 27.07.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,45% в день та зниженою процентною ставкою в розмірі 0,88 % в день.17.02.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року. Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 970,00 грн, яка складається з: 11 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 12 470,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4 000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). В той же час, позивач зазначає ціну позову та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року в розмірі 23 970,00 грн. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема : електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 01.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір кредитної лінії №00-9883428, який підписано сторонами електронними підписами, в тому числі відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.Крім того, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором також підписано додаток до кредитного договору (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту. За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 000,00 грн (п. 1.2) на умовах строковості (до 27.07.2025 року, п. 1.3), зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 1,45% в день, в межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п.1.3 цього договору та знижена процентна ставка в розмірі 0,88% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати не пізніше наступного дня першою періодичною датою оплати процентів, визначеною в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом з дати видання кредиту. Крім того, п. 1.6 договору передбачена сплата комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 15% від суми кредиту, що в сумі складає 1 500,00 грн. ТОВ «Макс Кредит» надало кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується додатком до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 07.03.2025 року та інформацією, наданою АТ «ТАСКОМБАНК». Зокрема, з інформації банку вбачається, що банківська картка № [NUMBER] емітована та видана на ім`я відповідача та 01.08.2024 року на зазначену картку зараховано кошти в сумі 10000,00 грн. При цьому, номер телефону [NUMBER] був і є фінансовим номером [PERSON] в АТ «ТАСКОМБАНК» та саме на зазначений номер телефону ТОВ «Макс Кредит» надіслало відповідачу одноразовий ідентифікатор для підписання останнім кредитного договору. 17.02.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 17.02.2025 року, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року. Згідно з розрахунком та випискою з особового рахунку відповідача, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.10.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 970,00 грн, яка складається з: 11 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 12 470,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4 000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня штрафи). За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись в суд з позовом, позивач просив стягнути тіло кредиту в розмірі 11 500,00 грн. Вимог щодо стягнення з відповідача комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 15% від суми кредиту, що в сумі складає 1 500,00 грн (п. 1.6 кредитного договору), позивач не заявляв. При цьому, доказів надання кредиту в розмірі 11 500,00 грн позивачем не надано, в той же час матеріалами справи підтверджується факт надання і неповернення відповідачем суми тіла кредиту в розмірі 10 000,00 грн, а відтак з відповідача підлягає стягненню саме така сума тіла кредиту. Пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесені зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, доповнено ст. 8 частиною п`ятою наступного змісту: «5. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Крім того, зазначеним законом розділі IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 такого змісту: «17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%». Цей закон набрав чинності 24.12.2023 року. Отже, протягом перших 120 днів, тобто з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року включно, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів, тобто з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року включно 1,5%, а з 20.08.2024 року 1% (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Враховуючи вище викладене, суд не погоджується з наданим розрахунком в частині нарахування відсотків за користування кредитом та вважає, що нарахування відсотків повинно бути здійснено наступним чином: з 01.08.2024 року до 19.08.2024 року включно (19 днів) нарахування відсотків за користування кредитом повинно здійснюватися з розрахунку 1,45% за кожен день користування кредитом, тобто 145,00 грн на день (10 000,00 грн х1,45% : 100%), а тому сума відсотків за цей період становитиме 2 755,00 грн (145,00 грн х 19 днів). З розрахунків заборгованості, наданих позивачем вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось за період з 20.08.2024 року до 25.10.2024 року та відсотки за користування кредитом нараховувались з розрахунку 1,45% за кожен день користування кредитом, що є неправомірним, оскільки суперечить вищевказаним приписам Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, позивачем відсотки за користування кредитом з 26.10.2024 року до 27.07.2025 року не нараховувались та відповідні розрахунки позивачем суду не надані. З урахуванням вищезазначених вимог чинного законодавства щодо обмеження максимальної денної відсоткової ставки та заявлених позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом за період з 20.08.2024 року до 25.10.2024 року включно (67 днів) повинно здійснюватись з розрахунку 1% за кожен день користування кредитом, тобто 100,00 грн на день (10 000,00 грн х 1% : 100%), а тому сума відсотків за цей період становитиме 6 700,00 грн (100,00 грн х 67 днів). Тобто заборгованість відповідача за відсотками за користування кредитом за період з 01.08.2024 року до 25.10.2024 року включно, в межах заявлених позовних вимог, становитиме: 9 455,00 грн (2 755,00 грн (відсотки за період з 01.08.2024 року до 19.08.2024 року включно) + 6 700,00 грн (відсотки за період з 20.08.2024 року до 25.10.2024 року включно). Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені договором і законом зобов`язання ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 000,00 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 9 455,00 грн, а всього 19 455,00 грн. Щодо стягнення нарахованих позивачем штрафних санкцій (пені, штрафів) в сумі 4 000,00 грн, суд зазначає наступне. Пунктом 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на дату укладення кредитного договору (01.08.2024 року) та строк його дії в період дії в Україні воєнного стану, нарахування штрафних санкцій (пені, штрафів) суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені, штрафів) в розмірі 4 000,00 грн не підлягають задоволенню. З огляду на ціну позову, яку зазначив позивач та вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії №00-9883428 від 01.08.2024 року в розмірі 23 970,00 грн, судом задоволено 81,16 % (19 455,00 грн х 100% : 23 970,00 грн) Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених вимог (81,16%), в розмірі 1 966,02 грн та в розмірі 5 681,20 грн відповідно.

Outcome: partial