Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У липні 2025 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (АТ «ПУМБ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 102031,96 грн та витрати по сплаті судового збору. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги АТ «ПУМБ» мотивовані тим, що 02.02.2022 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1002084363801, за умовами якого відповідачу видано кредит у розмірі 25000,00 грн та 15.09.2016 укладено кредитний договір № 200708980602, за умовами якого відповідачу видано кредит у розмірі 48518,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованістьстаном на 09.04.2025: - за кредитним договором № 1002084363801 від 02.02.2022 у розмірі 33136, 92 грн, з яких: 24305,21 грн- заборгованість за кредитом, 7, 21 грн проценти, 8824, 50 грн - комісія; - за кредитним договором № 200708980602 від 15.09.2016 у розмірі 68895,04 грн, з яких: 46925,93 грн - заборгованість за кредитом, 21969, 11 грн проценти. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідача. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 06.08.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження. Сторони, належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання 17.12.2025 не з`явилися. Представник позивача АТ «ПУМБ» у позовній заяві, просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення 22.12.2025. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 02.02.2022 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви №1002084363801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у сумі 25000,00 грн, шляхом переказу коштів на рахунок [NUMBER] , строком на 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%, розмір процентної ставка 0,010% річних, сума повернення ануїтетна (рівними платежами) (а.с. 23). За змістом умов договору погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку платежів до 2 числа кожного календарного місяця, сума платежу за розрахунковий період становить 1249,55 грн щомісяця та 1249,41 грн (останній платіж), комісія за обслуговування кредитної заборгованості 555,00 щомісяця, реальна річна процентна ставка 53,0159%, загальні витрати за споживчим кредитом 1983,66 грн, загальна вартість 44983,66 грн. У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.26). На виконання умов кредитного договору №1002084363801 від 02.02.2022 на рахунок відкритий на ім`я [PERSON] були зараховані кредитні кошти у розмірі у розмірі 25000,00 грн, що доводиться платіжною інструкцією № TR.55645095.62385.8810 (а.с. 49). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1002084363801 від 02.02.2022 та виписки по особовому рахунку за період з 02.02.2022 до 09.04.2025 АТ «ПУМБ» нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 09.04.2025 у розмірі 33136, 92 грн, з яких: заборгованість за кредитом 24305,21 грн, заборгованість за відсотками 7, 21 грн та комісія 8824, 50 грн (а.с. 50-52, 60-61). 15.09.2016 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 200708980602 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якому відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, надати кредитну карту миттєвого випуску [NUMBER] на яку просив встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн (а.с.27). З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 200708980602 від 15.09.2016 вбачається, що за рахунком № [NUMBER] відкритим на ім`я [PERSON] 15.09.2016 встановлено кредитний ліміт у сумі 2000,00 грн, який 03.03.2022 був збільшений до 48518,00 грн (а.с. 48). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200708980602 від 15.09.2016 та виписки по особовому рахунку за період з 15.09.2016 до 09.04.2025 АТ «ПУМБ» нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 09.04.2025 у розмірі 68895,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом 46925,93 грн, заборгованість за відсотками 21969,11 грн (а.с. 53-59, 62-75). 10.04.2024 АТ «ПУМБ» на адресу [PERSON] направило письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/580 у якому відповідачу було повідомлено про наявність у нього заборгованості станом на 09.04.2025 за кредитними договорами № 200708980602, №1002084363801 на загальну суму 102031,96 грн (а.с. 44). Застосовані судом норми права Положеннями статті 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( стаття 626 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( частина перша статті 634 ЦК Україна). Договір відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання згідно статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», в редакції на час укладення кредитних договорів, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Положеннями частини четвертої статті 16 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз доводів сторін, висновки суду Оцінивши наявні у справі докази, встановивши зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Суд встановив, що АТ «ПУМБ» покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 02.02.2022 грошові кошти за кредитним договором №1002084363801 в сумі 25000,00 грн. Крім того, АТ «ПУМБ» встановив відповідачу на картковий рахунок кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн, як передбачено умовами кредитного договору № 200708980602 від 15.09.2016, який у подальшому було збільшено до 48518,00 грн, що доводиться довідкою про збільшення кредитного ліміту АТ «ПУМБ» та випискою по картці. Суд вважає обґрунтованими розмір заборгованості за кредитним договором - за договором № 200708980602 від 15.09.2016 в розмірі 68895,04 грн та за кредитним договором №1002084363801 від 02.02.2022, в частині стягнення боргу за кредитом 24305, 21 грн та за відсотками 7,21 грн. Разом із тим, щодо позовних вимог АТ «ПУМБ» в частині стягнення боргу за комісією за договорами №1002084363801 від 02.02.2022, суд дійшов таких висновків. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. У відповідності до частини першої статті 11 вказаного Закону у редакції на час укладання договорів, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 року в справі №583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, вказавши, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Врахувавши, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У цій справі пунктом 5 заяви №1002084363801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.02.2022 встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22 %, без уточнення які послуги банку включаються в комісію та із якою періодичністю ці послуги отримуються. У кредитному договорі наявні посилання, відповідно до якого щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості визначається у ДКБО. Відповідно до пункту 5.7.3 Договору комплексного банківського обслуговування, що долучений позивачем до позову - комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється на послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту (а.с. 40). Проте, як зазначено вище ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» визначає, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Отже, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 5 кредитних договорів, укладених між [PERSON] та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,22% суперечать ч.ч. 1, 2 статті11, ч. 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд доходить висновку про нікчемність пункту 5 заяви №1002084363801 від 02.02.2022 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Тому, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією за обслуговування кредитних договорів 1002084363801 від 02.02.2022 в розмірі 8824,50 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та те, що відповідач умови договорів добровільно не виконує, із нього на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути станом на 09.04.2025 борг: -за договором №100208436801 від 02.02.2022 в розмірі 24312,42 грн з яких: з яких: 24305,21 грн заборгованість кредитом, 7, 21 грн заборгованість процентами; - за договором № 200708980602 від 15.09.2016 в розмірі 68895,04 грн, з яких: з яких: 46925, 93 грн заборгованість за кредитом; 21060,11 грн заборгованість процентами. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений банком судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2212,90 грн (97207,46 х2422,40х102031,96).

Outcome: partial