Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

29 квітня 2025 року до Нетішинського міського суду звернувся заявник [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Оліферук Ж.А., з заявою щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є дідом заявника [PERSON] , [INFO] , уродженця села Українка Острозького району Рівненської області, проживаючого у [ADDRESS] , який, відповідно, являється тому внуком. В обґрунтування скерованої до суду заяви [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Оліферук Ж.А., зазначено, що: [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який є заявнику [PERSON] дідом по матері [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Острозьким відділом РАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 серпня 2023 року, за змістом заповіту від 01 серпня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №20-34 від 01 серпня 2023 року, частину майна [PERSON] , відповідно до розпорядження на випадок смерті, заповідано онукові [PERSON] , 1982 року народження, проживаючому у [ADDRESS] , згідно довідки приватного нотаріуса Тишкун Ж.Я. за №92/02-14 від 11 березня 2025 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. заведено спадкову справу №2/2024 від 12 січня 2024 року, заявник [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно, однак, постановою від 11 березня 2025 року останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю у матеріалах спадкової справи документа, який би підтверджував родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Острозьким відділом РАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 серпня 2023 року прізвище, ім`я, по батькові померлого спадкодавця вказано як « [PERSON] », що відповідає даним паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 01 грудня 1997 року, де померлий спадкодавець вказаний як « [PERSON] », згідно архівної довідки №327/01-28/25 від 07 квітня 2025 року батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у померлого [PERSON] було двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , при цьому, у свідоцтвах про народження дітей, зокрема, серії [NUMBER] , виданого, повторно, сільською радою села Коростова Острозького району Ровенської області 20 вересня 1971 року, та серії [NUMBER] , виданого сільською радою села Українка Острозького району Ровенської області 10 листопада 1960 року, відповідно, батьком дітей значиться, як « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Українською сільською радою Острозького району 20 червня 1981 року [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] , стала іменуватися прізвищем « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Українською сільською радою Острозького району Ровенської області 15 травня 1982 року, матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується відповідним актовим записом №11 від 15 травня 1982 року тож, у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця вказано як « [PERSON] », в той час, як у свідоцтвах про народження дітей останнього, а саме, [PERSON] та [PERSON] прізвище батька вказано, як « [PERSON] », і різниця в написанні прізвищ, що виникла внаслідок допущення помилки, унеможливлює оформлення спадщини, і, відповідно, впливає на виникнення та зміну майнових прав заявника, що і слугувало підставою звернення до суду з заявою щодо встановлення факту родинних відносин між фізичними особами [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є дідом заявника [PERSON] , [INFO] , уродженця села Українка Острозького району Рівненської області, проживаючого у [ADDRESS] , який, відповідно, являється тому внуком. 30 квітня 2025 року у цивільній справі за заявою [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Оліферук Ж.А., заінтересовані особи: [PERSON] , приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. про встановлення факту родинних відносин, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року (а.с.17), відкрито провадження з призначенням справи до судового розгляду в судовому засіданні, в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та представник останнього адвокат Оліферук Ж.А., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надавши до суду відповідну заяву щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, підтримавши заявлені вимоги та наполягаючи на задоволенні останніх. Заінтересована особа: [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засіданні не з`явився, надавши до суду відповідну заяву (вх. №4156/25 від 17 липня 2025 року), щодо можливості проведення судового розгляду за його відсутності, підтримавши вимоги та підтвердивши дійсність обставин, викладених у заяві [PERSON] , додатково зазначивши щодо аналогічної ситуації, що склалась безпосередньо у нього внаслідок наявності помилки під час написання прізвища під час оформлення спадщина у своїй частці. Заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я., будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань щодо руху цивільного провадження, в тому числі, про відкладення судового засідання, до суду не подала. У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 серпня 2023 року (а.с.12) [PERSON] , [INFO] , уродженець села Українка Рівненського району Рівненської області, помер [INFO] , у віці 87 років, про що 09 серпня 2023 року Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис №368 від 09 серпня 2023 року, при цьому, дані особи померлого [PERSON] , [INFO] , уродженця села Українка Рівненського району Рівненської області, повністю збігаються з паспортними даними останнього, які визначають особу, як [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 01 грудня 1997 року (а.с.9), де померлий вказаний як « [PERSON] , [INFO] , уродженець села Українка Острозького району Рівненської області», за змістом заповіту від 01 серпня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №20-34 від 01 серпня 2023 року (а.с.8), частину майна [PERSON] , відповідно до розпорядження на випадок смерті, заповідано онукові [PERSON] , 1982 року народження, проживаючому у [ADDRESS] , відповідно до інформації за №92/02-14 від 11 березня 2025 року (а.с.7) вбачається, що приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведено спадкову справу №2/2024 від 12 січня 2024 року, із дослідженої постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. від 11 березня 2025 року (а.с.6) вбачається, що заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відмовлено, у зв`язку з відсутністю у матеріалах спадкової справи документа, який би підтверджував родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 28 жовтня 1998 року (а.с.5) заявник [PERSON] народився [INFO] в селі Українка Острозького району Рівненської області, та є зареєстрованим у [ADDRESS] , відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Української сільської ради Острозького району Ровенської області 15 травня 1982 року матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується відповідним актовим записом №11 від 15 травня 1982 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Українською сільською радою Острозького району Ровенської області 20 червня 1981 року (а.с.15) [PERSON] , [INFO] , уродженка села Українка Острозького району Ровенської області, до укладання шлюбу з [PERSON] [INFO] , іменувалась прізвищем « [PERSON] », із дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого сільською радою села Українка Острозького району Ровенської області 10 листопада 1960 року (а.с.13) вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , крім того, із дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, повторно, сільською радою села Коростова Острозького району Ровенської області 20 вересня 1971 року (а.с.14) вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відповідно до копії архівної довідки Державного архіву Рівненської області №327/01-28/25 від 07 квітня 2025 року з витягом із журналу (а.с.10,11), батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України). Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст.293 ч.2 п.5) ЦПК України). Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: … згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян, і умовами, за наявності яких звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення, являється те, що згідно із законом означені факти породжують юридичні наслідки, тобто, від останніх залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, і встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети, не пов`язаної з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до діючого Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом (ст.1216, ст.1217 ЦК України), і спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також, особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України), Так, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1220, ст.1223 ЦК України), при цьому, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутністю нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст.1221 ЦК України). За приписами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (ст.315 ч.1 п.1) ЦПК України), а також, у судовому порядку, окрім визначених, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, відповідно до положень якої в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: … згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян (п.1), в тому числі, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (п.7). Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні доведено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є дідом заявника [PERSON] , [INFO] , уродженця села Українка Острозького району Рівненської області, проживаючого у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника та копією свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] , [INFO] , яка, після укладання шлюбу стала іменуватися прізвищем « [PERSON] », та яка є донькою померлого [PERSON] , і якому, відповідно, заявник [PERSON] , [INFO] , приходиться внуком, а також, іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами. Тож, на переконання суду, вбачаючи, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] є необхідність прийняття спадкового майна, що безпосередньо породжує юридично значимі наслідки, а також, впевнившись у відсутності спору про право, оскільки, у відповідності до положень ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду, суд вважає вимоги заявника [PERSON] обґрунтованими, вмотивованими та переконливими, і, відповідно, беручи до уваги вищевикладене, підлягаючими задоволенню, оскільки, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є дідом заявника [PERSON] , [INFO] , уродженця села Українка Острозького району Рівненської області, проживаючого у [ADDRESS] , який, відповідно, являється тому внуком. Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29). На підставі викладеного,

Outcome: approved