Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30 січня 2025 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір № 29.01.2025-100002991. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Сума наданого відповідачу кредиту 4500 грн. 00 коп., строк кредитування 217 днів, дата повернення якого є 03 вересня 2025 року, процентна ставка «Стандарт» фіксована 1% в день, процентна ставка «Економ» 0,5 % в день, комісія 9 % від суми кредиту, яка дорівнює 405 грн. 00 коп., денна процентна ставка 0,87%, який був перерахований відповідачу на банківський рахунок [NUMBER] . Позивач виконав всі передбачені кредитним договором зобов`язання, але відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на дату позовної заяви в нього виникла заборгованість в розмірі 14940 грн. 00 коп., яка складається з 4500 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 6975 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за процентами, 405 грн. 80 коп. комісії, 810 грн. 00 коп. додаткової комісії, 2250 грн. 00 коп. неустойки. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, тому, позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, згідно прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а. с. 9 зворот, 61). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив (а. с. 62, 63). Суд постановив проводити заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 січня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29.01.2025-100002991 про надання кредиту (а. с. 13-19). Предметом договору сторони зазначили, що товариство зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в розмірі 4500 грн. 00 коп., строком на 217 днів, дата повернення кредиту 03 вересня 2025 року, процентна ставка «Стандарт» 1 % за 1 день, процентна ставка «Економ» 1 % за 1 день, зі сплатою комісії за надання кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 405 грн. 00 коп., дена процентна ставка 0,84 %, неустойкою 67 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, на реквізити зазначені позичальником, а саме: 4441-11ХХ-ХХХХ-8939 (а. с. 13-19). Згідно відповіді ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 97-2310 від 23 жовтня 2025 року, відповідачу 30 січня 2025 року було перераховано грошові кошти за кредитним договором № 29.01.2025-100002991 в сумі 4500 грн. 00 коп. на карту [NUMBER] , за допомогою системи іРау.ua (а. с. 11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 07 червня 2023 року по справі №234/3840/15 - заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З`ясувавши обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, та дослідивши докази подані позивачем на їх підтвердження, суд вважає, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини, за якими відповідач отримав кошти в кредит і їх не повернув, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором в розмірі 14940 грн. 00 коп., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 25, 31). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 536, 549, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved