Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №18.04.2025-100002468 від 18.04.2025 року у розмірі 29 010,00 грн., та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 18.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №18.04.2025-100002468, згідно якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором №18.04.2025-100002468 складає 29010,00 грн.,яка складається: заборгованість по тілу кредиту 12000,00 грн; заборгованості по процентам 10630,00 грн., по комісії 200,00 грн., додаткової комісії 600,00 грн., неустойки 5580,00 грн., що стало підставою для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позиції сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та укладено кредитний договір (оферти) 18.04.2025-100002468, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.04.2025 року. Також в матеріалах справи міститься заявка [PERSON] від 18.04.2025 року щодо укладення кредиту, заявку було підписано кодом з смс - повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер позичальника 0956310179, ідентифікатор Е598. Також [PERSON] підписала до договору паспорт споживчого кредиту. На підтвердження перерахування кредитних коштів, до матеріалів справи додано квитанцію №65-3110 від 31.10.2025 року, сума 4000,00 грн., дата та час платежу: 05.06.2025 року о 13:58:26, призначення: видача за договором кредиту №18.04.2025-100002468. Згідно п. 3.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. Договору, встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-1046. Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Пунктом 4.4. Договору визначено, що Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується квитанцією №65-3110 від 31.10.2025 року, відповідно до якої перераховано кредитні кошти у сумі 4 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість у розмірі заборгованість по тілу кредиту 12000,00 грн; заборгованості по процентам 10630,00 грн., по комісії 200,00 грн., додаткової комісії 600,00 грн., неустойки 5580,00 грн. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить в суді, що має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, з письмових доказів достовірно встановлено порушення зобов`язання зі сторони [PERSON] з приводу повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим обґрунтованою є заборгованість останньої перед позивачем в розмірі: тіло кредиту 12000,00 грн; по процентам 10630,00 грн., по комісії 200,00 грн., додаткової комісії 600,00 грн. Щодо вимоги ТОВ "Споживчий Центр" про стягнення з [PERSON] пеню/штраф за прострочення зобов"язання суд виходить з такого. Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин відповідачка [PERSON] звільнена від обов`язку сплати неустойки у період з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України. Суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] нарахованої пені/штрафу у розмірі 5 580,00 грн., а тому відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Тому позов належить задовольнити частково та стягнтуи з відповідача [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 23 430 грн., з яких: 12 000,00 грн. тіло кредиту; 10 630,00 грн. заборгованість по процентам; 200,00 грн. комісія; додаткова комісія 600,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial