Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ Фінансова компанія ЕЙС 22 жовтня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15580,5 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.07.2024 первісний кредитор ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі уклали кредитний договір на суму 7475 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кошти перераховано на його банківську картку. [PERSON] порушив умови договору, не здійснив жодного платежу, внаслідок чого на момент подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 15580,50 грн. 20.01.2025 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу, укладеного між позивачем та первісним кредитором. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Представник позивача директор ТОВ ФК ЕЙС Поляков Олексій Володимирович у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою з розпискою про вручення 27.11.2025. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення його рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. Відповідно до паспорта споживчого кредиту 17.07.2024 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконав обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. Паспорт підписаний електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 28520. 17 липня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Первісний кредитор, код ЄДРПОУ 42806643) та [PERSON] уклали в електронній формі Договір кредитної лінії №00-9860106. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Це підтверджуються текстом договору і довідкою ТОВ «МАКС КРЕДИТ» про ідентифікацію, у яких зазначено реквізити цього підпису: Одноразовий ідентифікатор: 08916, відправлено: 17.07.2024 21:32:55, введено: 17.07.2024 21:33:06, електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] . Згідно з Договором (п. 1.2.), Кредитодавець надав Позичальнику кредит на суму 6500 грн на строк 360 календарних днів з датою остаточного повернення 12 липня 2025 р. (п. 1.3.). За користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 1,45% від суми кредиту за кожний день користування (п. 1.5.1.), а проценти підлягають сплаті кожні 15 днів (п. 1.4.). Крім того, Позичальник зобов`язаний одноразово сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 975 грн у розмірі 15,00% від суми кредиту) (п. 1.6.), яку належить сплатити в останній день строку кредитування (п. 3.5.). Договір також визначає, що Комісія за надання кредиту - це одноразова плата, яку здійснює позичальник за надання кредиту, плата за надання кредиту є економічною сутністю Комісії, при цьому базою розрахунку комісії є сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору. Комісія розраховується як фіксований відсоток від суми ліміту кредитної лінії (суми кредиту), у будь-якому разі Комісія не є платою за додаткову та/або супутню послугу Кредитодавця. На виконання умов зазначеного договору 17 липня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перерахував 6500 грн на рахунок [PERSON] за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , яка вказана у кредитному договорі. Це підтверджується Інформаційною довідкою від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 06.02.2025 р., у якій зазначено реквізити платежу: транзакція № 42124-11973-52994, дата 17.07.2024, час 21:33 , сума 6500 грн, банк-емітент - PRIVAT BANK, маска картки клієнта - [NUMBER] , код транзакції 876996. Зарахування коштів рахунок [PERSON] підтверджується наданими АТ Приватбанк на виконання ухвали суду про витребування доказів випискою по рахунку та інформаційною довідкою. У них зазначено, що на ім?я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , їй відповідає рахунок [NUMBER] . 17 липня 2024 року на цю платіжну картку зараховано платіж у сумі 6500 грн. ??Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за картковим рахунком зазначеної картки та знаходився в анкетних даних [PERSON] . Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та випискою з особового рахунку відповідача, складеною ТОВ «ФК «ЕЙС», відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, не здійснила жодного платежу, у зв`язку з чим станом 20.01.2025 за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 15580,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6500 грн, комісією - 975 грн та нарахованими відсотками за користування кредитом - 8105,50 грн. Перехід права вимоги. 20 січня 2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЕЙС» (фактор) уклали Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №00-9860106 відступлено позивачу. Це підтверджується наданими позивачем копіями договору факторингу та додатками до нього: актом приймання-передачі від 20 січня 2025 року, у якому зазначено про передання реєстру боржників, та витягом з реєстру боржників, який місить посилання на договір, укладений [PERSON] . Позивач здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжними інструкціями АТ "ТАСКОМБАНК" №1 від 27.01.2025 та №2 31.01.2025. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 ЗУ Про споживче кредитування договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. [PERSON] був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням комісії та відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою платіжної системи та випискою банку по рахунку відповідача, з яких вбачається зарахування коштів на картку відповідача, фінансовий номер якої співпадає з номером телефону, використаним для ідентифікації при укладенні договору. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту, комісії та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Станом на дату відступлення права вимоги та подання позову загальна сума заборгованості, про стягнення якої просить позивач, становить 15580,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6500 грн, за комісією 975 грн і заборгованості за відсотками 8105,50 грн. Нарахування процентів здійснено в межах граничного розміру, встановленого ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" у редакції, що діяла станом на дату укладення кредитного договору. Нарахування комісії відповідає умовам договору та включено у загальну вартість кредиту та у розрахунок реальної річної процентної ставки, тому є правомірним. Враховуючи, що до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15580,50 грн законною та обґрунтованою. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025, додаткову угоду до нього від 11.09.2025 та акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року, відповідно до якого позивачу надано послуги правової допомоги на загальну суму 7 000,00 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved