Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 березня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3341570324, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. Умовами договору передбачено строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.2.5 договору. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Всупереч умовам договору позики та вимог ст.ст.525,530,536,610,612 ЦК України відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором №3341570324 від 11.03.2024 складає 29456,00 грн., у тому числі: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25456 грн. заборгованість за процентами, станом на 19.08.2025 включно. Нарахування процентів за кожний день користування позикою, позивач підтверджує судовою практикою, яка зазначена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 29456,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Ухвалою суду від 01.10.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» докази. У судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин неявки не повідомив, доказів на їх підтвердження не подав. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 11.03.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику №3341570324 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надав позичальникові [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн. на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.2.5 кредитного договору строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору (п.2.6.1 кредитного договору). Знижена процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо позичальник 10.04.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.3.1, п.3.2 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Дата надання кредиту - 11.03.2024 або наступний за ним календарний день. Кредитний договір та додаток до кредитного договору (Графік платежів), а також паспорт споживчого кредиту були підписаний відповідачем [PERSON] 11.03.2024 з використанням одноразового ідентифікатора dyuwwnh2p. Факт перерахування позивачем через ТОВ ФК «Контрактовий дім» грошових коштів у сумі 4000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , зазначений відповідачем у кредитному договорі та анкеті клієнта, підтверджено: листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 07.08.2025 №7/13915 про перерахування грошових коштів; листом АТ «Універсал Банк» від 14.11.2025 №БТ/Е-18052, відповідно до якого 11.03.2024 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 4000 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» за допомогою надавача послуг ТОВ «ФК «Контрактовий дім»; а також випискою по картковому рахунку відповідача [PERSON] , відкритому в АТ «Універсал Банк» з 11.03.2024 по 12.03.2024, та відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 19.08.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №3341570324 від 11.03.2024 становить 29456 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 4000 грн., заборгованість за процентами 25 456,00 грн. Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 11.03.2024 з відповідачем [PERSON] договору надання грошових коштів у позику №3341570324 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4000 грн., у свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував та допустив виникнення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 19.08.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №3341570324 від 11.03.2024 становить 29456 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 4000 грн., заборгованість за процентами 25 456,00 грн. Враховуючи, що отримані кредитні кошти відповідачем не повернуті, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн. є обґрунтованими та в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості за процентами в розмірі 25456,00 грн., з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Умовами кредитного договору №33641570324 від 11.03.2024 передбачено, що кредит надається на строк 360 днів; стандартна процентна ставка становить 2,2% в день, знижена процентна ставка становить 1,5% в день. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день, з 20 серпня 2024 року - 1% від суми кредиту за кожен день. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону. Кредитний договір №3341570324 від 11.03.2024 укладений строком 360 днів. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто такий кредитний договір діяв після набрання чинності цим Законом. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до даних правовідносин застосовується зазначений вище закон. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що за період з 11.03.2024 по 22.04.2024 позивачем нараховано відсотки у розмірі 3696,00 грн. за відсотковою ставкою 2,20% в день за 42 дні; за період з 22.04.2024 по 20.08.2025 нараховано відсотки у розмірі 7200 грн. за відсотковою ставкою 1,5% в день за 120 днів; за період з 20.08.2024 по 19.08.2025 нараховано відсотки у розмірі 14560 грн. за 364 днів за відсотковою ставкою 1% в день. Таким чином, позивачем при нарахуванні відсотків за користування кредитом враховано вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та відсоткова ставка відповідає вимогам вказаного закону. Разом з тим, відсотки за користування кредитом нараховані за 526 днів, тобто поза межами строку дії кредитного договору, який складає 360 днів. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Зважаючи на те, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором № 3341570324 від 11.03.2024 проценти, сума процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто з 11.03.2024 по 06.03.2025 становить 18768 грн., з розрахунку: - 3608 грн. за період з 11.03.2024 по 21.04.2024 (4000 грн. * 2,2%)*41 день); - 7200 грн. за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 (4000 грн. *1,5%)*120 днів); - 7960 грн. за період з 20.08.2024 по 06.03.2025 (4000 грн.*1%)*199 днів). Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 22768 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000 грн., заборгованість за відсотками у межах визначеного договором строку кредитування у розмірі 18768 грн. Відповідач не подав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №3341570324 від 11.03.2024 у сумі 22768 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн., заборгованість за відсотками 18768 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1872,51 грн.

Outcome: partial