Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (далі по тексту ТОВ «Сучасний Факторинг», Банк, позивач) звернулось до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 23.09.2020 між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір №10200864535 (далі Договір) згідно з умовами якого сторони дійшли згоди, що грошові кошти в розмірі 17 159 гривень 63 копійки надаються Позичальникові на умовах строковості та платності для придбання товару терміном на 24 календарних місяців, зі сплатою комісії за надання кредиту 3,9% в місяць, відсоткова ставка складає 0,01%, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 138,21 % річних від загальної суми кредиту, а також обумовлена відповідальність сторін за невиконання умов договору. Позивач зазначає у позові, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором у повному обсязі, утім відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустив заборгованість, яка на станом на 28.07.2025 становить 31 194,76 грн., та складається з наступного: 16 444,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 750,08 грн. - заборгованість за сумою комісії відсотками, які у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 29.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо заочного вирішення справи. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, судовий виклик повернуто до суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За таких обставин та у контексті приведених норм, слід дійти висновку, що відповідач був належним чином повідомленим. Ураховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.09.2020 [PERSON] виявив намір на отримання споживчого кредиту, у зв`язку із чим звернувся до ТОВ «Сучасний Факторинг» із заявою (а.с.10 на звороті, 11), зазначивши свої персональні дані та найменування товару, який клієнт має на меті придбати, зокрема Ноутбук НР 255, за ціною 15 498,96 грн., зі сплатою страхових послуг в розмірі 1960, 67 грн. Інформація про істотні умови договору доведена до відома споживача у Паспорті споживчого кредиту (а.с.11 на звороті,12), з яким він ознайомився особисто. 23.09.2020 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір №10200864535 (а.с.7-11), предметом якого кредитодавець зобов`язався надати кредит покупцю, а покупець зобов`язався повернути кредит та внести плату за користування кредитом у розмірі та порядку і умовах визначених цим договором. Сторони узгодили у п.1.2. Договору, що кредит надається на споживчі цілі, назва кредитного продукту: Продукт СФР 24, вартість товару складає 15 498,96 грн.; перший внесок за товар складає 300 грн., та сплачується в момент придбання товару; вартість послуг, що придбавається за рахунок кредитних коштів складає 1 960,67 грн.; сума кредиту складає 17 159,63 грн.; строк користування кредитом складає 24 календарних місяці; плата за користування кредитом складається з: річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 52,77% річних від загальної суми кредиту, щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 3,9% від суми кредиту; розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 1 384,28 грн., з моменту укладення кредитного договору до 23.09.2022; щомісячний платіж повинен сплачуватись до 23 числа кожного місяця; сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором складає 33 222,04 грн.; кредит надається на придбання Товарів/послуг, що зазначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту (а.с.7,8). Сторонами у Додатку №1 до цього договору узгоджено Графік платежів та основні умови кредиту за №10200864535 від 23.09.2020 (а.с.9). 23.09.2020 між ТДВ «СК «ЕКТА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування (а.с.11 на звороті), відповідно до якого узгоджено страхова сума за договором №10200864535 від 23.09.2020 в розмірі 1960,67 грн. Факт придбання відповідачем товару у вигляді Ноутбуку НР 255, 15.6 FHD/Ryzen 5 3500U/8Gb/SSD 512Gb/Radeon Vega 8/DOS/Dark Silver (15S50ES) за ціною 15 498,96 грн. підтверджується рахунком №Грл/VN-0001170 від 23.09.2020, товар Ноутбук, ціна 15 498,96 грн. (а.с.13) та видатковою накладною (а.с.13 на звороті), на якій міститься підпис [PERSON] , а також квитанцією від 23.09.2020 на суму 15498,96 (а.с.14). Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором №10200864535 від 23.09.2020 (а.с.17) встановлено, що [PERSON] отримав кредит в сумі 17 159,63 грн. Заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за кредитним договором станом на 18.07.2025 складає 31 194,76 грн.: за тілом кредиту 16 44,68 грн., за комісією 14 750,08 грн. Отримано оплат в сумі 1 200,00 грн. (а.с. 17). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником за вказаним зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо підстав включення комісії за надання кредиту до умов кредитного договору, то суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило ПРАВИЛА розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем було передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Отож встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, а відповідачем іншого не доведено. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданими позивачем до справи доказами підтверджується укладення між сторонами кредитного договору у письмовій формі у вигляді окремого документа, підписаного обома сторонами, який містить усі істотні умови договору, у тому числі щодо ціни, сплати процентів за користування коштами, комісії, тощо. Позивачем доведено, що перед укладенням вказаного договору відповідачу була надана передбачена законом інформація як споживачу у вигляді паспорта споживчого кредиту, відповідач як споживач мав строк для відмови від отримання кредиту, утім не відмовився, прийнявши на себе зобов`язання обумовлені договором, тоді як належним чином їх не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком наданим позивачем, з яким суд погоджується, оскільки усі умови були передбачені у договорі, а відповідачем розрахунок не спростовано, доказів на підтвердження погашення кредиту, окрім тих, що надані позивачем, до суду не представлено. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, серед іншого належать і витрати на професійну правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19, провадження N 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі N 554/2586/16-ц.). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано Договір №20/06-СФ про надання правничої допомоги від 20.06.2025; Акт №228 прийому-передачі наданих послуг, у якому обумовлено обсяг наданих послуг; платіжна інструкція від 28.07.2025 №728019 від ТОВ «Сучасний Факторинг» АБ «Тараса Онищенка» в сумі 10 000,00 грн. Відповідач не надав жодних заперечень проти визначеного стороною позивача розміру понесених витрат на правову допомогу, не просив про його зменшення, тоді як суд не має права втручатися у договірні відносини між адвокатом та клієнтом, зокрема, щодо розміру гонорару та інших умов договору, тощо. З огляду на вказане, суд вважає, що із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved