Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із позовом до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, в якому просила припинити право власності на частку житлового будинку по [ADDRESS] , у зв`язку із смертю власника і знищенням об`єкту нерухомості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить частка житлового будинку по [ADDRESS] . Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, станом на час його видачі на земельній ділянці за вказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» (залишкова частина будинку готовністю 33%, яка залишилася після пожежі) та надвірні будівлі при ньому: погріб літ. «В», вбиральня літ. «Д», «Е», колодязь літ. «К». Інша частина житлового будинку по [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Як вбачається із матеріалів технічної інвентаризації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2014 року №432, станом на 06.08.2014 року встановлено, що частина житлового будинку знищена, а частина житлового будинку знаходиться у пошкодженому стані. У зв`язку з тим, що житловий будинок в 2014 році майже повністю був зруйнований, співвласник [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] звернулась до Мереф`янського голови із заявою про комісійне обстеження зруйнованого об`єкта нерухомості. В результаті комісійного обстеження житлового будинку по [ADDRESS] було виявлено, що частина будинку, що знаходилась у власності [PERSON] знаходиться у зруйнованому стані (після пожежі), а інша частина, що знаходиться у власності [PERSON] , пошкоджена, для експлуатації та подальшого проживання не придатна. До теперішнього часу жодна особа не заявляла своїх прав на частку житлового будинку, що належала [PERSON] , обидві частки житлового будинку на час звернення до суду із позовом зруйновані. Позивач не має можливості відновити належну їй частку житлового будинку, оскільки до оформлення права користування чи власності на земельну ділянку початок отримання дозволу на початок будівельних робіт законодавством не передбачено. Одночасно з цим розпочати процедуру оформлення прав на земельну ділянку позивач не може, оскільки для цього потрібна згода всіх власників зруйнованого будинку. Також у подальшому виникнуть перешкоди у виділенні своєї частки житлового будинку в натурі в окрему одиницю, припинення права власності, тощо. За життя співвласник частки будинку [PERSON] в добровільному порядку до органів реєстрації майнових прав на нерухоме майно із заявою про внесення змін до державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку із знищенням його частки не звертався. У 2006 році він помер і спадщину на зазначене майно ніхто не прийняв, тому єдиним способом захисту прав власника на нерухоме майно є звернення до суду із позовом про припинення права власності на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] у зв`язку із руйнуванням об`єкту нерухомості та смертю власника. Відповідач Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області надала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ст.346 ЦК України передбачений вичерпний перелік випадків припинення права власності. Відповідно до положень ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. В той час позивач є лише співвласником частини будинку [ADDRESS] , а тому безпідставно просить суд припинити право власності на частину житлового будинку, так як вона не є власником, а тому не може розпоряджатися спірним майном. Крім того, Мереф`янська міська рада відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності на частину будинку за вказаною адресою спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, звертається до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі і призначено проведення підготовчого засідання, витребувано з відділу ДРАЦС по Харківському району та місті Люботину Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) копію актового запису про смерть [PERSON] .. Ухвалою суду від 18.11.2021 року витребувано з Харківського обласного нотаріального архіву відомості про спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . З витягу до акту приймання-передавання справ та речових доказів Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2022 року вбачається, що на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення змін до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 03.03.2022 №2112-ІХ, якими змінено територіальну підсудність справ, зазначену справу 01.04.2022 року передано до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.12.2023 року зазначену цивільну справу - передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.04.2024 року провадження у справі було відкрите і призначене до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.11.2024 року витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву відомості про спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] та заведені спадкові справи. Ухвалою суду від 04.03.2025 року витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори відомості про спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] та заведені спадкові справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.06.2025 року підготовче засідання закрито і справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача адвокат Лаєвська М.Л. надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Сітов В.І. просив справу розглянути у відсутність представника Мереф`янської міської ради, про що зазначив у відзиві на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2008 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Товстолужською О.В., [PERSON] успадкувала частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці за вказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» (залишкова частина будинку готовністю 33%, яка залишилася після пожежі) та надвірні будівлі при ньому: погріб літ. «В», вбиральня літ. «Д», «Е», колодязь літ. «К». Відповідно до Витягу про державну реєстрацію речових прав КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 20.07.2011 за [PERSON] зареєстроване право власності на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У довідці КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2014 року №432 вказані наступні відомості: за архівними матеріалами (станом на 31.12.2012 р.) право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано: в частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дванадцятою Харківською Державною нотаріальною конторою від 16.09.2008, р/№ 3-1847; в частині за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 24.11.1989 р., р/№2-3620 та рішення Харківського районного народного суду від 11.05.1987 №2-712. При проведенні поточної інвентаризації станом станом на 06.08.2014 року встановлено, що частина житлового будинку знищена, а частина житлового будинку знаходиться у пошкодженому стані. Крім того, на земельній ділянці знаходиться самочинно зведений незавершений будівництвом будинок літ.»Б-1» готовність 24%. Вказані відомості також підтверджуються довідкою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №384 від 12.08.2011 року. В результаті комісійного обстеження комісією Мереф`янської міської ради житлового будинку по [ADDRESS] 22.08.2014 року було виявлено, що частина будинку знаходиться у зруйнованому стані (після пожежі), зі слів сусідів зруйнована частина будинку належить [PERSON] , а саме приміщення, що належить [PERSON] знаходиться також у пошкодженому стані, також виявлено, що на вищевказаній земельній ділянці розпочате самочинне будівництво житлового будинку. За висновком частина житлового будинку по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , для експлуатації та подальшого проживання не придатна (або придатна при умовах здійснення капітального ремонту). Як вбачається із довідки КП «Харківське БТІ №110 від 12.03.2021 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] згідно матеріалів поточної інвентаризації станом на 26.02.2021 знаходиться у зруйнованому стані. Відповідно до актового запису про смерть №398 від 25.10.2006 року [PERSON] помер [INFO] в м.Мерефа Харківського району Харківської області. Згідно з інформацією Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 22.05.2025 року після померлого [INFO] [PERSON] , який мешкав на час смерті в [ADDRESS] , із заявою про прийняття спадщини, про відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. Надавши правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне. Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право мирно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач просить суд припинити право власності на частку житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку із смертю власника та знищенням об`єкту нерухомості. Ст. 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмова власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за забов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації, припинення юридичної особи чи смерті. Згідно з положеннями ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на майно припиняється з моменту внесення за завою власника змін до державного реєстру. Отже умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно до вимог ст. 349 ЦК Україїни є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна, тощо (Постанова ВС від 17.01.2019р. № 708/254/18). При цьому поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у виразі часток. Ідея спільної часткової власності в тому й полягає, що майно належить усім співвласникам одночасно. Тому, наприклад, зменшення майна внаслідок його пошкодження тягне наслідки щодо всіх співвласників, а не одного чи кількох із них. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Оскільки право власності на знищене майно припиняється тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру, а право спільної часткової власності припиняється з підстав, визначених ст.365 ЦК України, тобто передбачає наявність власника майна, враховуючи що власник 1/2 частини майна відсутній, суд вважає неможливим задовольнити вимоги позивача і припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, яка саме частина житлового будинку знищена, оскільки матеріали справи не містять доказів про виділення частки позивача в будинку в натурі, тому неможливо встановити які приміщення в будинку є зруйнованими, які з них належать позивачу. Належність певних часток співвласникам зазначено зі слів сусідів. При цьому згідно матеріалів поточної інвентаризації станом на 26.02.2021 будинок знаходиться у зруйнованому стані. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що, відповідно до положень ст. ст.12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову і тому в задоволенні позовних вимог відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed