Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») звернулось до Полтавського районного суду Полтавської області із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] 16595,99 грн заборгованості за кредитним договором, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1696891, за умовами якого останній отримав фінансовий кредит строком на 352 дні. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за цим договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 16595,99 грн, з яких: 2999,99 грн заборгованість за основним боргом, 7965,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками, 5631,00 грн пеня. 24 лютого 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-04/25, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1696891 від 15.08.2024. Ухвалою Полтавського районного суду міста Полтавської області від 06.10.2025 справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 28.10.2025 відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився; про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Приписами пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України передбачено зокрема, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частин першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 15.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 1696891, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 352 дні. Процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Згідно з пунктом 2.1 цього договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . 24 лютого 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-0425, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1696891 від 02 вересня 2024 року. За наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1696891 від 02 вересня 2024 року утворилась заборгованість у сумі 16595,99 грн, з яких: 2999,99 грн заборгованість за основним боргом, 7965,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками, 5631,00 грн пеня. Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Щодо вимоги позивача про стягнення пені за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, суд зазначає наступне. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким, зокрема, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено новими пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі вищевикладеного, вимога в частині стягнення з відповідача пені за кожен день неналежного виконання зобов`язання у сумі 5631,00 грн задоволенню не підлягає. Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 10964,99 грн заборгованості за договором № 1696891 від 15.08.2024, з яких: 2999,99 грн заборгованість за основним боргом, 7965,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 47,99%, відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1162,50 грн.

Outcome: partial