Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

27 травня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Заруба Світлана Олександрівна, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500 000 грн, завдану малолітній особі [PERSON] в результаті вчинення суспільно-небезпечного діяння вчиненого [PERSON] , а також судові витрати (вхідний №20916, а.с.1-5). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 10.11.2024, близько 14 години 30 хвилин, [PERSON] , перебуваючи на території Кривалівського цвинтаря, розташованого за адресою: [ADDRESS] , маючи умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, діючи умисно, використовуючи свої геніталії, оральним способом проник в тіло [PERSON] , таким чином зґвалтував останнього. Своїми умисними діями малолітній [PERSON] , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. Також, [PERSON] , 10.11.2024, близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи на території Кривалівського цвинтаря, розташованого за адресою: [ADDRESS] , маючи умисел, направлений на примушування малолітньої особи [PERSON] до участі у створенні відеопродукції порнографічного характеру, діючи умисно, протиправно, примушуючи останнього, використовуючи свій мобільний телефон « [NUMBER] » моделі M2010J19SY (IMEI 1: 865955052382024, IMEI 2: [NUMBER] ), створив відеозапис, на якому зафіксував, як він, використовуючи свої геніталії, здійснив оральне проникнення в тіло [PERSON] , тобто примусив останнього до створення відеопродукції порнографічного характеру, після чого створений відеозапис, який згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/3912-МЗ від 14.03.2025 містить ознаки продукції порнографічного характеру та належить до дитячої порнографії, використовуючи месенджер «Viber», за допомогою належного йому мобільного телефона « [NUMBER] » моделі M2010J19SY (IMEI 1: 865955052382024, IMEI 2: [NUMBER] ) умисно надіслав, а таким чином розповсюдив, створений ним відеозапис [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після чого зберігав створений ним відеозапис з метою розповсюдження у внутрішній пам`яті мобільного телефону «Redmi 9T» моделі M2010J19SY (IMEI 1: 865955052382024, IMEI 2: [NUMBER] ) до моменту вилучення його працівниками поліції, в ході проведення 07.03.2025 обшуку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2025 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції Малія І.П., затверджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Сапейком К.Я. про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених законом України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025250310000812 від 06 березня 2025 року стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301-1 КК України. Цим судовим рішення застосовано до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301-1 КК України, малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Телепине Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, українця, учня 6-го класу Степанківського ліцею - опорного закладу загальної середньої освіти Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який не є особою з інвалідністю, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді: передачі під нагляд батька [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього до досягнення ним повноліття та які полягають у: 1) обмеженні спілкування з потерпілим [PERSON] , заборони наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця проживання потерпілого [PERSON] , заборони ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 2) забороні відвідування з 21-00 години вечора до 06-00 годин ранку кожної доби парків, розважальних закладів. Контроль за виконанням ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру покладено на службу у справах дітей Черкаської міської ради та сектор ювенальної превенції відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. У зв`язку з цим, позивач у позові зазначає, що своїми умисними діями малолітній [PERSON] , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, а саме: виготовлення, зберігання, розповсюдження дитячої порнографії та примушування малолітньої особи до участі у створенні дитячої порнографії. Неправомірними суспільно небезпечними діяннями [PERSON] малолітньому [PERSON] завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні: важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Наслідки перенесеної події призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі. Згідно висновку експерта № 190 за результатами судово-психологічної експертизи відносно [PERSON] від 28.03.2025 ситуація, що склалась за кримінальним провадженням має ознаки психотравмуючої внаслідок вчинення відносно нього примусових дій сексуального характеру, він має зміни у емоційному стані та ситуації психологічного розвитку, що спричиняють йому психологічні (моральні) страждання. Вказані дії [PERSON] в дійсності привели до різких змін у психічному здоров`ї дитини, більш того, умисно поширивши відомості про події, змусила відчувати у [PERSON] приниження перед дітьми, вину та змінила його звичайний спосіб життя, своїми діями фактично примусила змінити звичне оточуюче середовище. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позову, що до таких дій [PERSON] , призвело недостатнє його виховання з боку батьків, недостатнє їх роз`яснення, які вчинки є правильними та як треба відноситися до оточуючих людей, тим паче дитини. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, позивач звертає увагу суду на те, що глибина душевних страждань малолітнього [PERSON] , який зазнав сексуального насильства з боку [PERSON] , у зв`язку з чим змушений був звертатися за психологічною допомогою та отримує її надалі, зазнав насмішок та образ з цього приводу з боку інших дітей, є безумовними факторами, які свідчать, що він зазнав негативних переживань та емоцій, порушився звичайний устрій його життя. У зв`язку з цим, розмір моральних страждань своєї дитини [PERSON] позивач оцінює у розмірі 500000,00 грн, які підлягають відшкодуванню (компенсації) із законних представників батьків малолітнього [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с.31-32). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 711/4763/25 за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Заруба С.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково позивач [PERSON] пояснила суду, що внаслідок протиправних дій малолітнього [PERSON] відносно її малолітнього сина в останнього немає друзів, а тому 24/7 він перебуває вдома; також дитина змушена була змінити школу та відвідувати психолога. Крім того акцентувала увагу суду на тому, що батьки малолітнього [PERSON] навіть не вибачилися за скоєне їх малолітнім сином і не запропонували жодної допомоги. У зв`язку з цим, розмір моральної шкоди, який позивач просить солідарно стягнути з відповідачів, є обгрунтованим. Водночас представник позивача адвокат Заруба С.О. просила суд під час ухвалення судового рішення також вирішити по суті заяву про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідачів на користь позивача 20000 грн у рахунок компенсації витрат на професійну правничу допомогу в рівних частках, тобто по 10000 грн з кожного. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що позовну заяву вважає неприйнятною та бездоказовою. Розмір моральної шкоди, що заявлений позивачем до стягнення, відповідач [PERSON] вважає суттєво завищеним. На питання головуючого щодо того, який розмір моральної шкоди, на думку відповідача, є прийнятним, відповідач [PERSON] повідомив суду, що орієнтовно такий розмір шкоди має складати до 150 000 грн. Щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, до відповідач [PERSON] просив суд відмовити у її стягненні, оскільки таких коштів він не має і мати не буде. Також акцентував увагу суду, що позивач могла зателефонувати перед підготовкою та подачею позову задля того, щоб домовитися, однак цього не зробила. Відповідач [PERSON] не виявила волі на проголошення вступного слова. Надалі підтримувала думку відповідача [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служби у справах дітей Черкаської міської ради, [PERSON] просила суд врахувати як інтереси малолітнього потерпілого, так і малолітнього кривдника. У вирішенні спору по суті поклалась на розсуд суду. 10 грудня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи,

Outcome: partial