Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вони із відповідачем [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що відповідач ухиляється від виховання дитини, зовсім не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, при цьому посилалася на те, що відповідач зовсім не цікавиться життям дитини, не спілкується з дитиною взагалі. Вказувала на те, що відповідач періодично сплачує аліменти, коли йому потрібно виїхати за кордон, щоб не було у нього заборони на виїзд. При цьому, зазначила, що вона хотіла, щоб батько та дочка спілкувалися, вона їх познайомила, так як дитина його не знала, вона не заперечує проти такого спілкування, однак, батько не проявив бажання та зацікавленості. Також зазначила, що на даний час вона та її чоловік виховують дитину, створили належні умови для неї. Також зазначала, що вона зі своєю сім`єю проживає в Україні, чоловік, який є громадянином Французької Республіки має посвідку на проживання в Україні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Чоботар В.І. в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити, при цьому вказував, що питання позбавлення батьківських прав [PERSON] було предметом розгляду на засіданні Органу опіки та піклування. Вказав, що вони спілкувалися з останнім по телефону, на засідання комісії він не прийшов, повідоми, що йому байдуже. Пояснив, що на підставі зібраних ними документів вони прийшли до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки останній ухиляється від виховання дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.3, ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається одинакові відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що позивачка [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] виховують дитину. При цьому, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, тобто не дбає про підготовку дитини до самостійного свідомого життя та праці в суспільстві, не сприяє розвитку її особистості та природних здібностей, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Крім того, встановлено, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини станом на 11.08.2025 року становить 566,30 тисяч гривень, що підтверджується розрахунком Глибоцького ВДВС по заборгованості. З даного розрахунку вбачається, що відповідач сплачує аліменти не регулярно, а погашає періодично заборгованість. Відповідно до рішення № 47 виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 09.10.2025 року та висновку Органу опіки та піклування, доцільно позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки останній ухиляється від виховання та утримання дитини. Крім того, в судовому засіданні дитина [PERSON] , [INFO] пояснила, що батько з нею не спілкується, бажання з ним спілкуватися вона не має. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її життя, внутрішнього світу, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved