Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

15 вересня 2025 року до суду за підсудністю з Житомирського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28702,44 грн. та судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву, в якій просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Підписавши заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме - надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору, в результаті чого станом на 09.07.2025 має заборгованість у розмірі 28702,44 грн. - тіло кредита та продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань чим порушує законні права та інтереси позивача. Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надав суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судові засідання, призначені на 09.12.2025 та 23.12.2025, відповідачка не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідачка у судове засідання, призначене на 23.12.2025, про час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 20.09.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій зазначено, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, [PERSON] просить відкрити поточний рахунок в АТ "Універсал Банк" у гривні на її ім"я [NUMBER] , встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. В п.6 анкети-заяви зазначено, що вона засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключом, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнає, що УЕН є аналогом власноручного підпису. Згідно Тарифів банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Відповідно до паспортом споживчого кредиту чорної картки monobank, тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання. Сума/ліміт кредиту - від 0 до 500000 грн., строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 25 років з правом автоматичного продовження, мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, базова відсоткова ставка 3,1% в місяць (37,2% річних), збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2% у місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Згідно довідки АТ "Універсал Банк" про наявність рахунку від 11 липня 2025 року, [PERSON] має рахунок № [NUMBER] , [NUMBER] , тип рахунку - картка Чорна, валюта рахунку - [NUMBER] , статус картки - активна до 02/29. Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту АТ "Універсал Банк" від 11.07.2025, [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 20.09.2020 за карткою [NUMBER] , станом на 11.07.2025, 12.04.2021 встановлена сума кредитного ліміту в розмірі 10000 грн., 12.01.2022 в розмірі 20000 грн., 26.02.2022 в розмірі 10000 грн., 01.06.2022 в розмірі 20000 грн., 15.09.2022 в розмірі 25000 грн. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.09.2020, укладеним між "Універсал Банк" та [PERSON] , вбачається, що станом на 09.07.2025, заборгованість відповідачки становить 28702,44 грн. - тіло кредиту. Згідно виписки про рух коштів по картці від 11.07.2025 [PERSON] , за період з 04.10.2020-11.07.2025, кредитний ліміт станом на 11.07.2025 становить 25000 грн., заборгованість на 11.07.2025 складає 28702,44 грн., сума витрат - 308086,37 грн., сума зарахувань - 279175,93 грн. Відповідачка активно користувалася наданою їй кредитною карткою, знімала кошти, проводила розрахунки, поповнювала рахунок мобільного телефону, перераховувала кошти на інші рахунки, періодично здійснювала внесення коштів на картку та погалала виниклу заборгованість. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами підтверджується укладення 20.09.2020 договору про надання банківських послуг з відповідачкою. АТ "Універсал Банк" свої зобов"язання за договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці було відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими [PERSON] активно користувалася. У той же час, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, отримані та використані кошти у добровільному порядку банку не повернула, внаслідок чого заборгованість [PERSON] згідно наданого банком розрахнку станом на 09.07.2025 становить 28702,44 грн. - тіло кредиту. Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідачки заявленої заборгованості за кредитом, виходячи з наступного. З наданих позивачем Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк", паспорту споживчого кредиту при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, не вбачається, що з такими умовами була ознайомлена відповідачка, оскільки жодних доказів на підтвердження їх підписання [PERSON] або ознайомлення в електронному вигляді, не надано. Умови і правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови суперечать змісту або ж прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 зроблено правовий висновок про необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, згідно якого пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, що укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У наданому банком розрахунку, зазначено, що заборгованість по тілу кредита формувалася також шляхом погашення за рахунок кредитних коштів в межах встановленого кредитного ліміту нарахованих банком щомісячних відсотків, що призводило до збільшення заборгованості по тілу кредита на вказану суму, що в подальшому збільшувало базу нарахування самих відсотків. У той же час, підписана відповідачкою анкета-заява про надання банківських послуг, не містять узгодженої між сторонами домовленості про стягнення банком сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту в межах встановленого кредитного ліміту на картку відповідачки. У підписаних документах лише узгоджено пільговий період користування кредитними коштами до 62 дні та при виході за його межі, нарахування відсотків в розмірі 3,1% на місяць. Погашення нарахованих відсотків за рахунок кредитного ліміту, суперечить умовам узгодженими та доведеними банком відповідачці. Оскільки позивачем не надані відповідні докази, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді можливість стягнення відсотків за рахунок тіла кредитного ліміту, оскільки такі умови в анкеті-заяві відсутні. З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до тіла кредиту відсотки в розмірі 6120 грн. списані за рахунок кредита, які сформовані за період з 11.12.2022 по 09.07.2025, оскільки позивачем у суді не доведено належними та допустимими доказами, що між позивачем та відповідачкою досягнуто таких умов при підписанні анкети-заяви, а також, що на час списання таких відсотків. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем доведено, що отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому позов в частині стягнення на користь позивача з відповідачки заборгованості підлягає задоволенню частково в розмірі 22582 грн. 44 коп., З заявленої банком суми заборгованості, судом виключені відсотки нараховані після виникнення заборгованості за тілом кредиту з 11.12.2022 та погашені за рахунок кредитного ліміту (28702,44 грн. (заборгованість за тілом кредиту) - 6120 грн. (відсотки погашені за рахунок кредита). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми позики є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми позики. Оскільки [PERSON] не виконала умови договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 22582 грн. 44 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (22582,44/28702,44)х3028 = 2382 грн. 36 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial