Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Вступ: В даній справі виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. І. Виклад позиції учасників справи. Представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №257401 від 31.01.2025 р. в розмірі 21 550 грн. та стягнути судовий збір 2 422,40 грн. Позов обґрунтовувався тим, що 31.01.2025 р. між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №257401 шляхом підписання на веб-сайті банку: www.tacsombank.com.ua заяви на отримання кредиту№257401, Паспорту споживчого кредиту. 25.06.2025 р. між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №250620. Відповідно до цього Договору, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до особи, яка являлась боржником ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» до [PERSON] за договором про споживчий кредит №257401 від 31.01.2025 р. Посилаючись на те, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №257401 від 31.01.2025 р. на загальну суму 21 550 грн, яка складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту 1250 грн; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту 6300 грн; сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 9000 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 31.01.2025 р. [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» уклали договір про споживчий кредит №257401, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором 370978 надає клієнту кредит у розмірі 5 000 грн на 15 днів, комісія за надання кредиту 1250 грн, яка нараховується за ставкою 25 % від суми кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту сума комісії за весь строк кредитування, яка нараховується за ставкою 14% від суми кредиту за кожний розрахунковий період, а клієнт зобов`язавсь повернути кредит та сплатити комісію за надання та користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 31.01.2025 р. ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000 грн, що стверджується копією платіжного доручення 40643274 (а.с. 12 звор.) 26.05.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №25062025 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором(а.с.14-18). 26.05.2025 р. за Договором факторингу №25062025 до ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за угодою про надання кредиту №257401. ІV. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Судом встановлено, що 31.01.2025 р. відповідачем із застосуванням електронного підпису було укладено в електронній формі кредитний договір №257401 на суму кредиту 5 000 грн /строк кредитування 15 днів/, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Тобто, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи, що відповідач [PERSON] отримала кошти за кредитним договором про надання кредиту №257401, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором, отримані в кредит кошти не повернула, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення заборгованості за кредитом та комісією за надання і за обслуговування кредиту. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №257401 від 31.01.2025 р. у загальному розмірі 12 550 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1 250 грн - сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 6 300 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту /п.1.5.1-1.5.2 договору/. Вирішуючи питання стягнення неустойки у розмірі 9 000 грн, суд зважає на наступне. Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойки (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. З огляду на те, що на підставі кредитного договору від 31.01.2025 р. неустойку нараховано в період дії воєнного стану в України, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказана сума підлягала списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому заявлена вимога про її стягнення є неправомірною. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. /а.с.1/. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (58%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1404,99 грн.

Outcome: partial