Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачем АТ «Перший Український Міжнародний банк» (в особі представника Супрун Є.В.), за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» суму заборгованості у розмірі 30 713,68 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 30.08.2018 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (далі АТ «ПУМБ») та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви №2001114303701 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, згідно умов якого [PERSON] видано кредитну карту з кредитним лімітом 4500 грн., який в подальшому було збільшено до 19 499,84 грн., строком на 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом 47,88 % річних. У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань належним чином довготривалий строк, у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.07.2025 становить 30 713, 68 грн., яка складається з: 17 518,84 грн. - заборгованість за кредитом; 13 194,84 грн. - заборгованість за процентами. В судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача в п.3 прохально частини позовної заяви зазначено про розгляд справи без його участі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує (а.с.3-зворот). Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, подавши 05.12.2025 р. до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені до нього позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд вирішити питання про стягнення з нього 50% суми судового збору за подачу позовної заяви на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням ним позовних вимог (а.с.52). За таких обставин суд розглядає справу на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України на підставі наявних у суду матеріалів і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.08.2018 року між АТ «ПУМБ», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2001114303701, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту та встановлення кредитного ліміту в сумі 4500,00 грн. на поточний рахунок останнього (а.с.15-зворот, а.с.16). Згодом розмір кредитного ліміту було банком збільшено 16.03.2022 р. до 19 499,84 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.26-зворот). Згідно вищевказаної заяви [PERSON] просив Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт в розмірі 4500,00 грн., розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу картки. Підписанням заяви [PERSON] підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що з ДКБО, Тарифами Банку згоден (а.с.15-зворот). Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі. З виписки по особовому рахунку відповідача (а.с.29-зворот-а.с.34) вбачається, що [PERSON] отримав кредитні кошти і користувався ними, однак своєчасно банку їх не повертав, в зв`язку з чим станом на 03.07.2025 року згідно розрахунку заборгованості у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 30 713, 68 грн., яка складається з: 17 518,84 грн. - заборгованість за кредитом; 13 194,84 грн. - заборгованість за процентами (а.с.27-29). 04.07.2025 р. за вих. № КНО-44.2.2/1245 Банком на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості за кредитним договором №2001114303701, яка станом 03.07.2025 року становить 30 713,68 грн., протягом тридцяти днів з дня отримання цього листа (а.с.24). Вказані обставини підтверджуються: заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30.08.2018 року №2001114303701 (а.с.15-зворот), паспортом споживчого кредиту (а.с.16), довідкою АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту (а.с.26-зворот); випискою по особовому рахунку [PERSON] (а.с.29-зворот-а.с.34); розрахунком заборгованості (а.с.27-29). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 694 від 06.03.2018 р., передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору (а.с.19-зворот). Згідно п.5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с.20-зворот). Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, а саме видав відповідачу на підставі кредитного договору №2001114303701 від 30.08.2018 р. кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 4500,00 грн., який в подальшому було збільшено до 19 499, 84 грн., що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту, випискою по особовому рахунку [PERSON] , що також не заперечується й відповідачем, як позичальником. З виписки по рахунку, також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, поповнював рахунок на протязі тривалого часу, в тому числі і після збільшення кредитного ліміту в березні 2022 року (а.с.29-зворот-а.с.34), ним було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. При цьому, слід зазначити, що підписана відповідачем заява від 30.08.2018 року містить розмір процентної ставки, дату платежу, розрахунковий період і своїм правом на відмову від договору про споживчий кредит, передбаченим ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», він не скористався. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с.27-29), що в свою чергу визнано відповідачем. Розмір заборгованості за кредитом в сумі 30 713,68 грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з [PERSON] підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість, яка станом на 03.07.2025 становить 30 713, 68 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 17 518,84 грн. та заборгованості за процентами - 13 194,84 грн. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем при зверненні до суду за платіжною інструкцією №8 від 11.09.2025 р. сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.9). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, те, що 05.12.2025 р. від відповідача надійшла заява в порядку ст. 206 ЦПК України про визнання позовних вимог, за таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків понесених судових витрат за подання позову, сплаченого при поданні позову, а 50 відсотків понесених судових витрат підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved