Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №1804664. Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитодавця, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний за стосунок «Selfie Credit». Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в свій особистий кабінет/ мобільний за стосунок «Selfie Credit», в тому числі шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення коду, направленого кредитодавцем на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обоов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 3100 грн., строк кредиту 360 днів. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме наддав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в розмірі передбаченому договором. 21.07.2025 було укладено договір №21-07/25 відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором №1804664. На момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 53668,04 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12099,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 25223,10 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10284,97 грн., заборгованість за пенею або штрафами 6050 грн. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути з [PERSON] 53668,04 грн. заборгованості, 2422,40 грн. судового збору, та 16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Проте, 12.11.2025 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме при формуванні розрахунку заборгованості за кредитним договором №1804664 було допущено помилку та помилково зазначено загальну суму заборгованості 53668,04 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 12099,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 25223,10 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10284,97 грн., заборгованість за пенею або штрафами 6050 грн., замість вірних 51853,04 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12099,97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками, нарахованими в межах строку кредитування 33703,07 грн., заборгованість за пенею або штрафами 6050 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025 даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивача, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №1804664. Згідно з п.1.1. договору, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.1.2., 1.3., 1.4, сума кредиту 3100 грн., строк кредиту 364 дні, періодичність платежу кожні 28 днів. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1% в день, знижена процентна ставка становить 0,3 % в день (п.1.5., 1.5.1., 1.5.2). Загальні витрати на дату кладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування 11284 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10676,4 грн. (п.1.8.1., 1.8.2.). Відповідно до п.2.1. договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх прерахування на рахунок споживача, на картку споживача № [NUMBER] . Дата надання кредиту 01.10.2024 або 02.10.2024 року (п. 2.2.). Пунктом 5.1.договору встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміру та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф (п.6.4. договору). Цей договір укладається за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в товаристві. Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту товариства. 7.2. Перед укладенням цього договору товариство здійснює віддалену ідентифікацію споживача з метою надання фінансових послуг. Залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один або декілька із зазначених нижче способів ідентифікації та верифікації споживача (в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між сторонами) з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, отр-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; - використання інструменту покладання шляхом отримання інформації від третьої особи - суб?єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію, верифікацію клієнтів. 7.3. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов?язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов?язань за ним. 7.4. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі, в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram або з використанням роботизованого функціоналу месенджерів (ботів), тощо). Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (розділ 7 договору). Як видно з матеріалів справи, на номер, вказаний відповідачем, було надіслано одноразовий ідентифікатор Х896, яким підписано кредитний договір № 1804664 від 01.10.2024 року, та одноразовий ідентифікатор Е840, яким було підписано паспорт споживчого кредиту від 01.10.2024 (а.с. 28-32, 84-85). 01.10.2024 року було перераховано кредитні кошти на картку відповідача [PERSON] в сумі 3100 грн., про що свідчить довідка про зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта (а.с. 23, 25). 03.10.2024 року було укладено додаткову угоду до договору про споживчий кредит №1804664 від 01.10.2024, яка була підписана одноразовим ідентифікатором И807, відповідно до якої, сума кредиту була збільшена до 12100 грн., а сума, що підлягала видачі 9000 грн. (а.с. 87-88) Паспорт споживчого кредиту до додаткової угоди, до кредитного договору № 1804664 від 01.10.2024 року, було підписано одноразовим ідентифікатором С329 (а.с. 7-8). 03.10.2024 року було перераховано кредитні кошти на картку відповідача [PERSON] в сумі 9000 грн., про що свідчить довідка про зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта (а.с. 24, 27). 21.07.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факториг Партнерс» було укладено договір факторингу №21-07/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало позивачу відповідно до Реєстру боржників права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1804664 від 01.10.2024 (а.с. 39-45, 61-63). Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] має заборгованість перед кредитором в сумі 51853,04 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 12099,97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками, нарахованими в межах строку кредитування 33703,07 грн., заборгованість за пенею або штрафами 6050 грн. (а.с. 110). Також, до матеріалів справи додано інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором Х896, у якому він зазначив персональні дані третіх осіб (в тому числі близьких осіб) з метою інформування про необхідність виконання ним зобов`язань під час укладення договору № 1804664 (а.с. 82). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). За змістом зазначених норм права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує договір та своєчасно не виконує його умови, в результаті чого має заборгованість перед кредитором в сумі 51853,04 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 12099,97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками, нарахованими в межах строку кредитування 33703,07 грн., заборгованість за пенею або штрафами 6050 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Щодо заборгованості за пенею та/або штрафами суд вказує на наступні обставини: Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки пеня та/або штраф нараховані за період дії воєнного стану, тому позов в частині стягнення з [PERSON] штрафу та/або пені в сумі 6050 грн. задоволенню не підлягає. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги «02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», заявка на надання юридичної допомоги №1282, у якій зазначено перелік послуг та розрахунок, на суму 16 000 грн., витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року (а.с. 73-75, 80, 81). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що за відсутності заяви про зменшення витрат на правову допомогу, слід стягнути із відповідача 14128 грн. витрат на правову допомогу (оскільки задоволенню підлягає лише частина позовних вимог, а саме 45803,04 грн., що становить 88,3% від заявленої ціни позову, то сума, що підлягає стягненню порахована наступним чином: 16000=100%, 100%-88,3%=11,7%, 16000-11,7%=14128 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, у розмірі 2138 грн. 98 коп. (оскільки задоволенню підлягає лише частина позовних вимог, а саме з заявленої ціни позову у сумі 51853,04 грн. задоволено лише 45803,04 грн., що становить 88,3% від заявленої суми, судовий збір пораховано наступним чином: 2422,40 = 100%, 100%-88,3%=11,7%, 2422,40-11,7%=2138,98 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial