Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимоги посилається на те, що 11.12.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8694166, згідно з умовами якого відповідач отримав 7 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до кредитного договору № 8694166 від 11.12.2023 року), повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. Тобто, ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6. Кредитного договору № 8694166 від 11.12.2023 року - Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. п.7.1. Кредитного договору № 8694166 від 11.12.2023 року визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому, як зазначає представник позивача, що 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 105 МЛ від 26.04.2024 року, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8694166 від 11.12.2023 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Однак, як вбачається з розрахунку, відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 23 252 грн. 25 коп., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6 510 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 15 811 грн. 25 коп. та прострочена заборгованість за комісією в розмірі 931 грн. 00 коп., яку представник позивача й просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом на подання відзиву до суду не скористався, будь-які заяви від нього на адресу суду не надходили. Конверт, який був направлений за адресою її місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом, 11.12.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8694166, згідно з умовами якого відповідач отримав 7 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач покладені на нього обов`язки належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 23 252 грн. 25 коп., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6 510 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 15 811 грн. 25 коп. та прострочена заборгованість за комісією в розмірі 931 грн. 00 коп. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Судом встановлено, що 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 105 МЛ від 26.04.2024 року, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8694166 від 11.12.2023 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а, згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розрахунком, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 23 252 грн. 25 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 6 510 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 15 811 грн. 25 коп. та прострочена заборгованість за комісією в розмірі 931 грн. 00 коп. Таким чином, на підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що пред`явлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов є обґрунтованим, а тому, оскільки відповідач суму боргу в добровільному порядку сплатити на бажає, заборгованість в розмірі 23 252 грн. 25 коп. підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст.526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved