Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

[PERSON] через модуль підсистеми «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.03.2010 року Виконкомом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 8; змінити прізвище позивача, на прізвище, що існувало до шлюбу « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20.03.2010 року між нею та [PERSON] (далі за текстом відповідач) укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим звертається до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 18.12.2025 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 51). Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, через модуль підсистеми «Електронний суд» направила до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки суду не відомі. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд уважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 20 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 29.11.2010 року Виконкомом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 92 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 20.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №326 (а.с. 5, 6). Судовим розглядом установлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.03.2010 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд уважає за можливе змінити з огляду на заявлення позивачем відповідної вимоги стосовно цього. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved