Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, що 22.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит № 73639789, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.25 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав грошової вимоги до відповідача на суму 21360,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1800,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5760,00 грн. - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею, 1800,00 грн. комісія за надання кредиту. Вказує, що позичальник свого обов`язку не виконав. Після відступлення прав вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03 грудня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73639789 від 22.12.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали даний договір, предметом якого є надання кредиту на суму 12000,00 грн. Згідно п. 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату, проценти від суми позики та комісію за надання позики. Строк кредитування/строк договору становить 30 днів, процентна ставка: 0,5% в день, фіксована, комісія за надання кредиту: 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1800,00 грн. Дата надання кредиту: 22.12.2024, дата повернення кредиту: 20.01.2025, денна процентна ставка: 1,00%, проценти за понадстрокове користування кредитом: 4,00%, пеня: 4,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту: 15600,00грн. Параметри, порядок і графік повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено у додатку №1 до цього договору. Згідно п. 6.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 2.2 Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишку), виходячи із строку фактичного користування кредитом за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту та включаючи день його повернення до повного погашення заборгованості за договором. Розділом 7 договору передбачено порядок продовження строку кредитування. Згідно п. 9.3.8 Договору позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов договору, сплачувати проценти за договором та комісію за надання кредиту, у встановлених умовами договору порядку та в розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов договору. Вказаний договір підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 03558. Додатком № 1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої: дата видачі кредиту/дата платежу 22.12.2024 та 20.01.2025, кількість днів у розрахунковому періоді: Х та 30, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 12000,00 та 15600,00, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 12000,00 та 1200,00, проценти за користування кредитом Х та 1800,00, комісія за надання кредиту: 1800,00 грн., реальна річна процентна ставка 2617,16%, загальна вартість кредиту 15600,00. Додаток підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 03558. Згідно паспорту споживчого кредиту по договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) він містить відомості про істотні умови кредиту, що в цілому, відповідають таким відомостям, вказаним у Договорі надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73639789 від 22.12.2024. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000075038/ТНПП від 04.11.2025, адресованої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує прийняття платіжної інструкції та завершення платіжної операції 22.12.2024, номер платежу cc7aff41-9184-4771-886b-5078721dba5c, сума 12000,00грн., отримувач Чеберячко Ярослав - ЕПЗ номер [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 27/03/2025 від 27.03.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЕАПБ» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, відображаються у відповідному реєстрі боржників, складеному за формою згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Додаткової угоди № 4 від 27.05.2025 до договору факторингу № 27/03/2025 від 27.03.2025 сторони домовились, поряд з іншим, про те, що загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників № 6 від 27.05.2025 становить 61217547,37 грн., в якості ціни продажу згідно Реєстру Боржників № 6 від 27.05.2025 фактор сплачує клієнту суму грошових коштів, яка становить 18,25 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить 4400367,96 грн. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 6 від 27.05.2025 за Договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 6 кількістю 5404, після чого з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 , від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно копії платіжної інструкції № 724 від 30.05.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатив ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти у сумі 4400367,96 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/2025 від 27.03.2025 без ПДВ. Згідно листа на уточнення платежу ТОВ «ФК «ЄАПБ» № ФК/3236 від 19.06.2025, адресованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що у платіжному дорученні № 724 від 30.05.2025 невірно вказано суму платежу, тому просить вважати вірним призначення платежу: Плата за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 4 від 27.05.2025 до договору факторингу 27/03/2025 від 27.03.2025 без ПДВ. Згідно Реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 за № 5018 вказаний боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору 73639789 від 22.12.2024, який має заборгованість за основною сумою боргу 12000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 1800,00 грн., сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою/кредитом: 5760,00грн., комісія за надання позики: 1800,00 грн., сума заборгованості разом: 21360,00 грн. кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань: 127. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сформованого 15.10.2025, за договором 73639789 від 17.09.2024, фізична особа [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , він складений за період з 22.12.2024 по 27.05.2025. Дата видачі кредиту: 22.12.2024, сума 12000,00грн., процентна ставка: 0,5%, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом: 15,00%. 22.12.2024 було нараховано тіло кредиту у розмірі 12000,00грн. та комісія у розмірі 1800,00грн. У період з 22.12.2024 по 20.01.2025 включно щоденно нараховувались проценти у розмірі 60,00грн. У період з 21.01.2025 по 01.02.2025 щоденно нараховувались відсотки за понадстрокове користування кредитом у розмірі 480,00грн., з 02.02.2024 нарахування будь-яких відсотків припинено. Всього нараховано: тіло кредиту: 12000,00грн., проценти: 1800,00 грн., відсотки за понадстрокове користування кредитом: 5760,00грн., комісія: 1800,00грн., відомості про сплати: 0,00грн. Загальна заборгованість станом на 27.05.2025 визначена у розмірі 21360,00грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Вказаними кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти за їх користування та комісію. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 73639789 від 22.12.2024, яка складається з заборгованості за сумою кредиту, відсотках та комісії. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 12000,00 грн. та комісією у розмірі 1800,00 грн. в всього: 13800,00 грн. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно кредитного договору № 73639789 від 22.12.2024, кредит надавався строком на 30 днів із процентною ставкою 0,5%/день, дата повернення кредиту: 20.01.2025. Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та не вбачала підстав для відступу від таких висновків у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки строк дії договору та строк позики, укладеного сторонами 22.12.2024 визначено у 30 днів (до 20.01.2025) та не було продовжено, так як відповідні докази у матеріалах справи відсутні, тому суд приходить до висновку про закінчення строку цього договору кредиту. В межах строку позики, тобто до 20.01.2025 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві позику і сплачувати проценти згідно Графіку розрахунків (строк, на який надано позику - 30 днів). Починаючи з 20.01.2025 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її щомісячними платежами. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Позивач звернувся з вимогою про стягнення процентів у розмірі 1800,00 грн. нарахованих у межах строку кредитного договору та про стягнення процентів у розмірі 5760,00 грн. за понадстрокове користування кредитом, проте не надає доказів пролонгації договору позики та не заявляє вимогу стягнення процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України. Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а вимога про нарахування процентів за понадстрокове користування позикою до задоволення не підлягає. Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору у розмірі 1800,00грн., як такі, що відповідають умовам кредитного договору № 73639789 від 22.12.2024, натомість вимога про стягнення процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 5760,00 грн. до задоволення не підлягає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково на суму 15600,00 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту, відсотки у межах строку кредитного договору (30 днів) та комісію. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково то, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ЄАПБ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1769,16 грн.

Outcome: partial