Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачів. позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 150800,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивач посилається на те, що [PERSON] згідно платіжної інструкції від 03.02.2025 року перерахував на розрахунковий рахунок Фізичної особи підприємця [PERSON] суму коштів у розмірі 150 800,00 грн з призначенням платежу: згідно договору поставки №1650 від 03.02.2025 року. [PERSON] не підписував договір поставки №1650 від 03.02.2025 року, у зв`язку з чим даний документ відсутній. Встановлено, що ФОП [PERSON] станом на 21 березня 2025 року не передав жодного товару [PERSON] , тобто відповідачем поставка товару відповідно до здійсненої позивачем оплати, здійснена не була. Таким чином, правова природа заявленої до стягнення суми коштів у розмірі 150800,00 грн є попередньою оплатою, а саме кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. За вказаних підстав позивач звергнувся до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи 21 квітня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шиян Є.С., відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне. В своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що він перерахував на розрахунковий рахунок Фізичної особи-підприємця [PERSON] суму коштів у розмірі 150800,00 грн з призначенням платежу: згідно договору поставки №1650 від 03.02.2025 року. Але, між ним та Фізичної особою - підприємцем [PERSON] не підписано договір поставки №1650 від 03.02.2025 року, у зв`язку з чим даний документ відсутній. Відповідач станом на 21 березня 2025 року не передав жодного товару Позивачу. З огляду на вищевикладене, між сторонами було укладено договір поставки у спрощеному порядку, в результаті чого виникли правовідносини щодо поставки товару, у яких відповідач, надав позивачеві банківські реквізити на оплату за товар, виступив у якості продавця, а позивач, оплативши зазначений рахунок відповідно до платіжних інструкцій виступив у ролі покупця, вчинивши конклюдентну дію з оплати запропонованого відповідачем товару. Проте, відповідачем поставка товару відповідно до здійсненої позивачем оплати, здійснена не була. Таким чином, правова природа заявленої до стягнення суми коштів у розмірі 150800,00 грн є попередньою оплатою, а саме кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань. Позивач звернувся до Відповідача 03.02.2025 року з пропозицією придбати сонячну електростанцію. Відповідачем було підібрано та запропоновано обладнання, яке відповідало критеріям Позивача. В телефонній розмові Позивач повідомив, що договір поставки буде підписаний ним, або його дружиною - [PERSON] та було надано перші сторінки паспортів для оформлення договору. Також повідомив, що після того як остаточно визначиться з точним переліком обладнання для сонячної електростанції він повідомить хто саме буде підписувати договір поставки. В цей самий день, 03.02.2025 року Позивач та Відповідач узгодили, що представник Відповідача [PERSON] «03» лютого 2025 року після 15 год 00 хв приїде на виконання заміру за адресою: [ADDRESS] та привезе договір поставки, Покупцем в якому буде вказано дружину Позивача - [PERSON] . 03.02.2025 року представник Відповідача зустрівся за визначеною адресою з Позивачем та його дружиною та після виконання заміру було підписано договір поставки №1650 від 03.02.2025 року, в присутності Позивача та в якому погоджено всі умови. Після підписання договору поставки, Позивачу разом з його дружиною було передано 1 (один) екземпляр цього договору та Додаток №1 Специфікація від 03.02.2025 року до Договору поставки №1650 від 03.02.2025 року. На виконання п. 4.1. Договору поставки «03» лютого 2025 року Відповідач отримав на банківський рахунок суму завдатку в розмірі 150800,00 (сто п`ятдесят тисяч вісімсот гривень 00 копійок) грн. з призначенням платежу: Сплата згідно договору поставки №1650 від 03.02.2025 року. Відповідно до платіжної інструкції № @2PL533709 від 03.02.2025 року платником був [PERSON] (Позивач). В зв`язку з тим, що Покупцем не було подано Заявку на поставку Товару, як передбачено п. 3.1. Договору поставки, Постачальник зателефонував Позивачу з запитом інформації на узгодження дати поставки Товару. Під час телефонної розмови представником Відповідача - [PERSON] з Позивачем - [PERSON] та з Покупцем - дружиною Позивача [PERSON] , Позивач та Покупець відмовились від поставки Товару та від подальшого виконання Договору поставки. Таким чином, Постачальник виконав всі взяті на себе зобов`язання, а саме самостійно намагався узгодити дату поставки Товару з Покупцем та з Позивачем, не отримавши Заявку від Покупця на поставку Товару, як це обумовлено Договором поставки та узгоджено Сторонами. Покупець безпричинно відмовився від отримання Товару. Зобов`язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов`язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов`язки кредитора у зобов`язанні. При цьому підставою для виконання третьою особою зобов`язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов`язання боржником, як за власною ініціативою, так і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником. Таке покладення виконання зобов`язань відповідно до частини першої статті 528 ЦК України є обов`язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов`язань.Незважаючи на відсутність у Позивача безпосередніх зобов`язальних правовідносин з Відповідачем, Позивач перерахував кошти не помилково та не по договору поставки укладеному у спрощеному порядку, а саме в рахунок оплати завдатку по Договору №1650 від 03.02.2025 року та виконання зобов`язань Покупця перед Відповідачем (Постачальником), у зв`язку з чим Відповідач (Постачальник), отримавши вказані кошти, прийняв їх в якості належного виконання зобов`язання Покупця. Про що свідчить й призначення платежу, вказане в платіжній інструкції: «Сплата згідно договору поставки №1650 від 03.02.2025 року». Тому, в спірних правовідносинах має місце виконання обов`язку боржника іншою особою, врегульоване положеннями статті 528 ЦК України. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів закрито. Призначити цивільну справу за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів до судового розгляду по суті. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву про проведення судового засідання за відсутності його та представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання повідомлений, матеріали справи містять заяву представника відповідача- адвоката Шиян Є.С., відповідно до якої просить провести судове засідання у його відсутність, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [PERSON] згідно платіжної інструкції від 03.02.2025 року перерахував на розрахунковий рахунок Фізичної особи підприємця [PERSON] суму коштів у розмірі 150800,00 грн з призначенням платежу: згідно договору поставки №1650 від 03.02.2025 року. Суду надана копія договору поставки №1650 від 03.02.2025 року, в графі 14 Андреси та банківські реквізити сторін, зазначено «Покупець Громадянин України [PERSON] », підпис якої у договорі відсутній. ФОП [PERSON] станом на 21 березня 2025 року не передав жодного товару [PERSON] , тобто відповідачем поставка товару відповідно до здійсненої позивачем оплати, здійснена не була. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За приписами ст. 206 Цивільного кодексу України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб. Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Отже, документом, який підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару позивачеві, є видаткова накладна, яка має бути сторонами належним чином оформлена та підписана. Тобто, саме цей документ є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судовим розглядом, відповідачем поставка товару відповідно до здійсненої позивачем оплати, здійснена не була. Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З матеріалів справи вбачається, що кошти у розмірі 150800,00 грн є попередньою оплатою, а саме кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань. Постановою Верховного Суду від 08.02.2019 року у справі № 909/524/18 зазначено, що правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно із п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Судом встановлено, що позивачем як покупцем свої обов`язки виконано в повному обсязі, попередньо оплачені кошти як стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань, однак, продавцем (відповідачем) не виконано умови договору, товар не поставлено, отже позивач має право вимагати повернення сплаченої суми. На день розгляду справи суду не було надано доказів і не спростовано доводів представника позивача що відповідач, який отримав суму попередньої оплати товару, передав позивачу товар у встановлений строк. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved