Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, третя особа - Шевченківська державна нотаріальна контора Куп`янського району Харківської області, в якому просять суд: зняти заборону на нерухоме майно, а саме - з квартири [ADDRESS] , що накладена на підставі повідомлення Шевченківського ВЖКГ від 03.06.1992 року, зареєстровано 20.04.2006 р. за № 3127577 реєстратором: Шевченківська державна нотаріальна контора, 63600, Харківська область, Куп`янський район, сщ. Шевченкове, вул. Центральна, б. 9; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частини кожній, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] в смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області помер їх батько [PERSON] , який за життя був власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу між Шевченківським ВЖКГ та [PERSON] , посвідченого 03.06.1992 р. державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Поповою Л.О., реєтровий номер №11. Відповідно до договору купівлі-продажу [PERSON] сплатив 3916,75 тисяч рублів, що становила 50% вартості квартири при підписанні договору купівлі-продажу, а решту суми, а саме 3916, 75 рублів, повинен був сплатити на протязі двох років до 01.07.1994 року. У зв`язку із тим, що вартість будинку була виплачена не повністю і надана розстрочка її платежу, Шевченківським державним нотаріусом Харківської області при посвідченні договору купівлі-продажу було накладено заборону на відчуження будинку до повної виплати його вартості. Договір було зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства в КП «Шевченківське БТІ» 22.06.1992 року. Після реєстрації вищевказаного договору, [PERSON] в зазначений термін виплатив залишок вартості квартири, але не звернувся до нотаріальної контори для скасування накладеної заборони, бо вважав, що це повинен зробити Шевченківський ПЖКГ. Згодом підприємство, яке продавало будинок було реорганізоване, а в 2007 році об`явлене банкротом і ліквідоване. Будь-які документи стосовно погашення заборгованості за вищевказаним договором не збереглись. Відповідно до інформації з відкритих джерел засновником «Шевченківського ПЖКГ є Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом є донька спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті батька позивачі звернулись до нотаріуса з метою заведення спадкової справи. Спадкову справу за №97/2024 було заведено приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області, 27.05.2024 р. Під час проведення реєстраційних дій нотаріусом було з`ясовано, що у відповідності до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є заборона на вищевказане нерухоме майно. 07.02.2025 р. позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, [PERSON] у зв`язку з вищевказаною забороною на нерухоме майно. 12.02.2025 р. позивачі звернулись із заявою до Шевченківської селищної військової адміністрації з метою отримання листа про повний розрахунок за квартирою та зняття заборони. 13.02.2025 р. за №02-45/32 Шевченківська селищна військова адміністрація надала відповідь, в якій вказано надати відповідь немає можливості. 12.02.2025 р. позивачі звернулись із заявою до Архівного відділу Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області з метою отримання документів про розрахунок за квартирою. 03.03.025 р. за № 01-33/61Архівний відділ Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області надав відповідь, у якій вказано, що Шевченківське ВЖКГ було ліквідовано та документів на зберігання не було надано та надати відповідь немає можливості. На даний час наявність заборони на спадкове майно порушує право на вільне володіння та розпорядження власністю та стало перешкодою в оформленні спадщини. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 23.06.2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 19.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, від представника позивачів адвоката Томчука Д.С. надійшла суду заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника. Відповідач Шевченківська селищна військова адміністрація Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст.178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа - Шевченківська державна нотаріальна контора Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явилась, на поштову адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника, винести рішення у відповідності з чинним законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно копії договору купівлі-продажу, технічного паспорту, відповіді КП «Шевченківське бюро технічної інвентарізації», - право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу між Шевченківським ВЖКГ та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Поповою Л.О. 03.06.1992 року, реєстровий номер №ІІ. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Куп`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є доньками померлого [PERSON] . Дана обставина підтверджується відповідно свідоцтвом про народження. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом є доньки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] позивачі звернулись до нотаріуса з метою заведення спадкової справи. Спадкову справу за №97/2024 було заведено приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області, 27.05.2024 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Під час проведення реєстраційних дій нотаріусом було з`ясовано, що у відповідності до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є заборона на вищевказане нерухоме майно, а саме: заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером 3127577, що зареєстровано 20.04.2006 року Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі повідомлення від 03.06.1992 року Шевченківського ВЖКГ на квартиру, адреса: [ADDRESS] . Квартира №2 , архівний документ 67 за 03.06.1992 року. Після зміни нумерації на зміни назви вулиці, адреса квартири: [ADDRESS] , що підтверджується архівним витягом з додатку до рішення селищної ради за № 409 від 19.12.1996 року про зміну нумерації будинку, наданої архівним відділом Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області 20.01.2025 року. Постановами приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області від 07.02.2025 року [PERSON] позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із вищевказаною забороною на нерухоме майно. У відповідності до договору купівлі-продажу між Шевченківським ВЖКГ та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Поповою Л.О. 03.06.1992 року, реєстровий номер №ІІ, [PERSON] сплатив 3916,75 рублів, що становило 50% вартості квартири при підписанні договору купівлі-продажу, а решту суми, а саме 3916,75 рублів, повинен був сплатити в період на протязі двох років до 01.07.1994 року. Згідно із п.4 зазначеного договору - покупець набуває право власності ( володіння, користування, розпорядження) на квартиру з моменту укладення договору за умовою його нотаріального посвідчення. У зв`язку із тим, що вартість будинку була виплачена не повністю і надана розстрочка її платежу, Шевченківським державним нотаріусом Харківської області при посвідченні договору купівлі-продажу було накладено заборону на відчуження будинку до повної виплати його вартості. Договір було зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства в КП «Шевченківське БТІ» 22.06.1992 року. Як зазначають позивачі, після реєстрації вищевказаного договору, [PERSON] в зазначений термін виплатив залишок вартості квартири, але не звернувся до нотаріальної контори для скасування накладеної заборони, бо вважав, що це повинен зробити Шевченківський ПЖКГ. 12.02.2025 р. позивачі звернулись із заявою до Шевченківської селищної військової адміністрації з метою отримання листа про повний розрахунок за квартирою та зняття заборони. 13.02.2025 р. за №02-45/32 Шевченківська селищна військова адміністрація надала відповідь, в якій вказано надати відповідь немає можливості. 12.02.2025 р. позивачі звернулись із заявою до Архівного відділу Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області з метою отримання документів про розрахунок за квартирою. 03.03.025 р. за № 01-33/61 Архівний відділ Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області надав відповідь, у якій вказано, що Шевченківське ВЖКГ було ліквідовано та документів на зберігання не було надано та надати відповідь немає можливості. Отже, позивачами вичерпані всі можливі варіанти отримання доказів погашення заборгованості за договором купівлі-продажу на вказану квартиру, запити до Шевченківської селищної військової адміністрації, Архівного відділу Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області позитивного результату не дали. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 4 статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема шляхом припинення дії, яка порушує право. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів на спадкове майно може бути захищено судом шляхом усунення перешкод у розпорядженні майном, а саме зняттям заборони на нерухоме майно. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частини кожній, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] суд зазначає наступне. Так згідно з Главою 10 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна (п.п.4.18). За наявності заборони відчуження або обтяження іпотекою житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину та протягом двох робочих днів письмово повідомляє про це кредитора (відповідний податковий орган).(п.п.4.19). Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту (п.п. 4.20). Оскільки, обставини, які перешкоджають позивачам оформленню спадкових прав усунуто, шляхом задоволення позовних вимог про зняття заборони на нерухоме майно, а тому їх право на оформлення спадщини судовому захисту за цим позовом не підлягає. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки позивачі у позовній заяві просили судові витрати залишити за ними. На підставі викладеного і

Outcome: partial