Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Представник ТОВ «ФК Айконс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №849509 від 28.06.2020 року в сумі 16 400,00 грн. , з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн., сума заборгованість за комісіями і відсотками в розмірі 2850,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8550,00 грн. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 червня 2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №849509 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 5 000,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % (процентів) на добу. 28.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 849509 від 28.06.2020 укладеним з [PERSON] . 28.04.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 849509 від 28.06.2020 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Так, ТОВ «ФК «АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 16 400,00 грн. , з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн., сума заборгованість за комісіями і відсотками в розмірі 2850,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8550,00 грн. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Представник позивача Пархомчук С.В. надіслав суду заяву, в якій просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача та стягнути витрати зі сплати судового збору та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. Відповідач, в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. 28.06.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №849509 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 5 000,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % (процентів) на добу. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 21.03.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 16400,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн , заборгованість за комісіями і відсотками в розмірі 2850,00 грн , прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8550,00 грн. В подальшому, 28.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 849509 від 28.06.2020 укладеним з [PERSON] . 28.04.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 849509 від 28.06.2020 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Отже, ТОВ «ФК АЙКОНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконала зобов`язання за укладеним договором. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України). Таким чином, право вимоги за договором про споживчий кредит №1-28/04/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 849509 від 28.06.2020 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а в подальшому - до ТОВ «ФК АЙКОНС». Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту в розмірі 5 000,00 грн., вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних право відносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 849509 від 28 червня 2020 року встановлено строк його дії 30 днів. Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кредитним договором буде дорівнювати 5 000,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % (процентів) на добу. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 10 500,00 грн., суд дійшов наступного висновку. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФК АЙКОНС» надано копії таких документів: довіреність про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року , акт про отримання правової допомоги на суму 10500,00 грн від 15 вересня 2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 11977 від 15 вересня 2025 року, згідно з якою була здійснена оплата за правничу допомогу на суму 10500,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18 липня 2019 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно кредиторам грошові кошти для погашення заборгованостей за кредитним договором, а також процентів відповідно до умов договору, що підтверджується зокрема розрахунками заборгованостей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved