Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

31.10.2025 згідно дати реєстрації представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за: - кредитним договором № 954564 від 18.09.2021 у розмірі 6836,93 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4800,00 грн., - інфляційні збитки - 32,00 грн., - нараховані 3% річних - 4,93 грн.; - кредитним договором № 363682 від 15.09.2020 у розмірі 33257,19 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 22668,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10589,18 грн., 2422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 16000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір № 954564, відповідно до умов якого сума Позики становить 2000,00 грн., базова процентна ставка (фіксована) - 2 % яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення Позики. 25.01.2022 було укладено договір №25/01/2022/1 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №954564. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 954564. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 954564. Також 15.09.2020 між ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір №363682, згідно умов якого сума кредиту - 31250 грн., строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 15.09.2022. 31.01.2025 між ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 31012025, у відповідності до умов якого ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №363682. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами № 954564 від 18.09.2021, №363682 від 15.09.2020. Станом на сьогоднішній день заборгованість за вказаними договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яку просить стягнути з відповідача та судові витрати (а.с. 1-12). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31.10.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 151-152). 04.11.2025 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 156-157). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 18.12.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.09.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у дистанційному режимі укладено договір позики №954564 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), відповідно до умов якого [PERSON] шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок отримав 2000 грн. позики, строком на 30 днів, дата повернення 18.10.2021, базова процентна ставка - 2,00% в день з другого дня користування позикою, процентна ставка за перший день користування позикою 29,71%, знижена процентна ставка становить 0,01% (застосовується у відповідності до програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день користування 2,70%. Договір позики підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 127). Підписанням договору, [PERSON] підтвердив, що ознайомивсяя на сайті позикодавця з повною інформацією щодо нього та його послуг, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також [PERSON] підтвердив, що до моменту підписання договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику на умовах повернення позики в кінці строку позики у тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики №954564 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) кількість днів у розрахунковому періоді 30, сума кредиту за договором 2000 грн., проценти за користування кредитом 600 грн., загальна вартість кредиту 2600 грн., реальна річна процентна ставка 2333,94% (а.с. 127 зворот). Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» №19/03/25-36 від 19.03.2025, 18.09.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало на ім`я [PERSON] , банківську картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 2000 грн. (а.с. 21-22). Відповідно до розрахунку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за договором № 954564 від 18.09.2021 станом на 25.01.2022 становить 6800 грн., з яких 2000 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 4800 залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн. інші нарахування, сплачено відсотків за період з 18.09.2021 по 25.01.2022 0 грн. (а.с. 24-25). 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» здійснивши фінансування передбачене умовами цього договору, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та боржниками (а.с. 33-37). Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №1 та витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 6800 грн. за договором позики №954564 з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за тілом, 4800 грн. сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 45-48). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 становить 6836,93,86 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основою сумою кредиту, 4800 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 4,93 грн. нараховані 3% річних за користування кредитними коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України, 32 грн. інфляційні збитки (а.с. 27). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 49-54). Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.03.2023 та витягу з Додатку №3 до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.03.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №954564 в загальній сумі 6836,93 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 4800 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 36,93 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 64-67). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за Кредитним договором , відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 08.10.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №954564, становить 6836,93,86 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основою сумою кредиту, 4800 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 4,93 грн. нараховані 3% річних за користування кредитними коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України, 32 грн. інфляційні збитки (а.с. 32). 28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог №28-08/25, згідно з яким, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, прав вимог Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1та №3 цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників (а.с. 91-94). Відповідно до додатку №3 Реєстр Боржників в друкованому (підписаному) вигляді до Договору №28-08/25 від 31.01.2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 28.08.2025 та витягу з додатку №3 ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №954564 на загальну суму боргу в розмірі 6836,93 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 4800 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 36,93 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 103, 105-107). Також 15.09.2020 [PERSON] звернувся до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та підписав анкету-заяву, та заяву приєднання до Публічної пропозиції ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 15.09.2020 (а.с. 104). 15.09.2020 між ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір № 363682 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі), згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 31250 грн. (п. 1.3.), строком на 730 день до 15.09.2022 включно ( п. 1.4); процентна ставка фіксована та складає за перший день користування кредитом включно 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом до кінця строку кредитування 125% річних ( п. 1.5); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 126,19% річних ( п. 1.7.); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 65443,25 грн. ( п. 1.8.). Договір підписано [PERSON] . Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 25000 грн. на поточний рахунок Споживача [NUMBER] в АТ « БАНК ФОРВАРД»; у - у розмірі 6250 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. Згідно з п. 5.1.-5.2 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Повернення кредитної заборгованості Споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Веб-сайті поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривні (а.с. 30-31). [PERSON] також підписав додаток № 1 до Договору № 363682 про надання споживчого кредиту від 15.09.2020 (а.с. 60): паспорт споживчого кредиту (а.с. 38), які також містять вичерпну інформацію надання кредиту, який надається [PERSON] , а також інформацію щодо розміру щомісячного платежу за кредитом, порядку його формування, строку сплати (а.с. 85). Згідно з платіжного доручення №3272 від 15.09.2020 ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн., згідно договору № 363682 від 15.09.2020 (а.с. 125). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, проведеного ТОВ « СЛОН КРЕДИТ», заборгованість за кредитним договором № 363682 від 15.09.2020 станом на 05.03.2025 становить 33257,19 грн., а саме: заборгованість за кредитом 18134,41 грн., за відсотками за перший день користування 4533,60 грн., по відсотках (на дату продажу) 10589,18 грн., по штрафам/пені 0 грн. (а.с. 126) 31.01.2025 між ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор) укладено договір надання послуги з факторингу №31012025 згідно з яким, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основого зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 68-74). Відповідно до додатку №1-1 Реєстру Боржників для друку за договором надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 та витягу з додатку №1-1 ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №363682 на загальну суму боргу в розмірі 33257,19 грн., з яких 18134,41 грн. сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника/видачі готівкою, 4533,60 грн. сума заборгованості за процентами ( проценти за перший день користування кредитом), 10589,18 грн. сума заборгованості за процентами ( з другого дня користування кредитом) (а.с. 87-90). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 08.10.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №363682, становить 33257,19 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 22668,01 грн.; заборгованість за відсотками 10589,18 грн. (а.с. 29). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь позивача ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В пункті 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 18.09.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у дистанційному режимі укладено договір позики №954564 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) на суму 2000 грн., та 15.09.2020 між ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 363682 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі) на суму 31250 грн. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Щодо стягнення процентів за вказаними кредитними договорами суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору. Позивач просить стягнути відсотки : - кредитним договором № 954564 від 18.09.2021в розмірі 4800,00 грн.; - кредитним договором № 363682 від 15.09.2020 в розмірі 10589,18 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 954564 від 18.09.2021. Судом встановлено, що згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 договору позики № 954564 від 18.09.2021, загальна вартість кредиту 2600 грн., з яких 2000 грн. сума кредиту за договором, 600 проценти за користування кредитом. Разом з тим, відповідно до договору позики № 954564 від 18.09.2021 строк позики (строк договору) становить 30 днів, базова процентна ставка - 2,00% в день з другого дня користування позикою, процентна ставка за перший день користування позикою 29,71%. Згідно розрахунку первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», по договору позики № 954564 від 18.09.2021 відповідачем було сплачено 0 грн. на погашення заборгованості. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в загальній сумі 2636,93 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн., проценти - 600 грн., 3% річних у розмірі 4,93 грн. за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 та інфляційні збитки - 32,00 грн. за лютий 2022. Щодо стягнення заборгованості за договором № 363682 від 15.09.2020. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, проведеного ТОВ « СЛОН КРЕДИТ», заборгованість за кредитним договором № 363682 від 15.09.2020 станом на 05.03.2025 становить 33257,19 грн., а саме: заборгованість за кредитом 18134,41 грн., за відсотками за перший день користування 4533,60 грн., по відсотках (на дату продажу) 10589,18 грн., по штрафам/пені 0 грн. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в загальній сумі 33257,19 грн., а саме: заборгованість за кредитом 18134,41 грн., заборгованість за відсотками 10589,18 грн. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитних договорів належним чином не виконував, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за: - кредитним договором № 954564 від 18.09.2021 у розмірі 2636,93 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 600,00 грн., - інфляційні збитки - 32,00 грн., - нараховані 3% річних - 4,93 грн.; - кредитним договором № 363682 від 15.09.2020 у розмірі 33257,19 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 22668,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10589,18 грн. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 13000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на правову допомоги позивач надав такі докази: Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 114-116); заявку на надання юридичної допомоги №732 від 01.09.2025 (а.с. 123); витяг з Акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, згідно з яким надання усної консультації з вивченням документів 2 год. - 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі для суду 4 год. - 12000 грн., відповідач [PERSON] (а.с. 124). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 16000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, у витязі з акту про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2168,65 грн. На підставі та

Outcome: approved