Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі позивач) звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7804982 від 19.04.2024 року в сумі 14525,00 грн та судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, судовий збір 2422,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір №7804982 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 4000,00 грн. на споживчі (особисті) потреби шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки. ТОВ «Авентус Україна» в обов`язковому порядку надає споживачу в паспорті споживчого кредиту та в договорі про надання споживчого кредиту розмір реальної процентної ставки, розраховує таку реальну річну процентну ставку у процентах згідно з методикою розрахунку реальної річної процентної ставки НБУ. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі не виконав. 27.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору №7804982 перед позивачем не сплачена і складає 14525,00 грн, із яких 4000,00 грн заборгованість по тілу кредита; 6885,00 грн. - нараховані відсотки; 3640,00 грн заборгованість за пенею. Таким чином, позивач стверджує що набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7804982 від 19.04.2024 в сумі 14525,00 грн. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу вказана ухвала двічі надсилалася рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення повернуте з відміткою «закінчення терміну зберігання», що відповідно до 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано докази по справі. Станом на 25.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 19.04.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7804982 про надання споживчого кредиту в електронній формі, підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора C3766, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Відповідно до договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн на строк 350 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п.1.4 цього договору, зі зниженою процентною ставкою 0,01 % в день та застосовується до умов визначених в п.1.5.2 договору. Згідно з умов п. 2.1 кредитного договору між сторонами погоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до договору № 7804982 від 19.04.2024 який підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора C3766, сторонами визначено: дати повернення кредиту та сплати нарахованих процентів; сума кредиту - 4000,00 грн; сума нарахованих процентів за користування кредитом за період з 19.04.2024 по 04.04.2025 року становить 19510,00 грн; разом до оплати 23510,00 грн. Згідно з паспорту споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] 19.04.2024 з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора QU0816, у разі отримання відповідачем суми кредиту - 4000,00 грн орієнтовна вартість кредиту за стандартною ставкою 25000,00 грн, орієнтовна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою 19510,00 грн. Відповідач підписав паспорт споживчого кредитування та підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. [PERSON] підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] відбулось 19.04.2024 за номером транзакції № 1396219457 через систему іPay.ua, що підтверджується копією листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 06.12.2024 № 7/6537, яке підтверджує що з ТОВ «Авентус Україна», укладено договір на переказ коштів № 087/20-П від 08.07.2020. Із наданого розрахунку заборгованості (картка обліку договору №7804982 від 19-04-2024 за [PERSON] рахується сума заборгованості 4000,00 грн основний борг, 6900,00 грн. заборгованість за відсотками, 3640,00 грн штраф, загальна заборгованість 14525,00 грн. Згідно з копії договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 убачається що між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Діджи фінанс» права грошової вимоги за кредитними договорами боржників, які зазначені в реєстрах боржників. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 ТОВ «Діджи фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7804982 від 19.04.2024 на загальну суму 14525,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 4800,00 грн, сума заборгованості за відсотками 6885,00 грн, заборгованість за пенею становить 3640,00 грн. Позивачем проведено в досудовому порядку роботу з вирішення питання погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: [PERSON] надсилалась досудова вимога про погашення кредитної заборгованості за вих. 3277308867-АВ від 08.04.2025 року. До позовної заяви долучено копії свідоцтва про реєстрацію фінансових установ, розпорядження про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, статуту, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Підстави виникнення заборгованості за кредитним договором та її розмір підтверджуються відомостями про щоденні нарахування та погашення. Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» підтвердив своє право вимоги за вказаним договором надавши суду належні докази. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином позивач надав докази, чим підтвердив укладення 19.04.2024 кредитного договору № 7804982 про надання споживчого кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за письмово визначеними умовами, погодженими між кредитором та відповідачем. Враховуючи що в графі «Споживач», зазначені всі дані відповідача, а саме: РНОКПП, паспортні дані, інформація про зареєстроване місце проживання, email, контактний номер телефону, отже надані останнім добровільно, а тому сумнівів, що відповідач отримав код одноразового ідентифікатора для підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором у суду відсутні. Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що відповідачем не спростовано розмір боргу в частині тіла кредиту та нарахованих і несплачених відсотків, не доведено його відсутність або його повне погашення, отже [PERSON] отримала кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплати відсотків належним чином не виконала, а отже зобов`язана повернути позивачу, який набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 7804982 від 19.04.2024 року борг в загальному розмірі у сумі 10885,00 грн. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено та діє по даний час. Умовами договору розмір пені до відома відповідача не доведений, в графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту теж відсутні погоджені суми для сплати, за таких обставин суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення суми пені 3640,00 грн. Що стосується вимог про стягнення судових витрат суд зазначає таке. Згідно з платіжної інструкції №7804982 від 30 травня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1815,34 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що розраховано із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8. Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені ним судові витрати включають в себе, крім судового збору, витрати за правову допомогу, згідно ст.137 ЦПК України, у розмірі 6000,00 грн. На підтвердження повноважень адвоката Романенко Михайла Едуардовича долучено такі документи: копію договору про надання правової допомоги; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг) на загальну суму 6000 грн.; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 31.03.2025 року на загальну суму 6000 грн., що включає в себе правовий аналіз обставин спірних правовідносин, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, позивач; формування додатків до позовної заяви (письмові докази); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 4 496,40 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial