Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

У січні 2025 року представник позивача адвокат Кочмарьова Т. С. звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з указаним позовом, в якому просила: визнати неправомірною відмову НУБіП України, оформлену листом від 29 листопада 2024 року за вих. № 3263, у приватизації та видачі свідоцтва про право власності [PERSON] та членам його родини на квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати НУБіП України провести дії щодо приватизації квартири [ADDRESS] та видати [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.1984 Виконавчим комітету Ніжинської міської ради народних депутатів видано ордер № 16 на вселення сім`ї позивача у квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 75 від 15.02.1984. Вищевказаний будинок перебував у господарському віданні Ніжинського технікуму механізації сільського господарства, який відповідно до наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України від 04.08.1993 № 214 реорганізовано у Ніжинський агротехнічний коледж, який станом на цей час є відокремленим підрозділом НУБіП України «Ніжинський агротехнічний інститут» та який є балансоутримувачем будинку. Будинок [ADDRESS] складається з чотирьох квартир, три з яких приватизовані та в подальшому продані. Так, квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у цьому будинку належать на праві власності [PERSON] , а квартира [ADDRESS] переобладнана в перукарню. Оскільки квартира [ADDRESS] , який частково (крім приватизованих квартир) перебуває в господарському віданні НУБіП України, то 06.11.2024 позивач звернувся із заявою (проханням) до відповідача про оформлення передачі в приватну власність квартири [ADDRESS] , в якій він проживає із сім`єю (дружина та дочка) на умовах найму. Однак відповіді позивач у встановленому законом порядку не отримав. На електронну пошту представника позивача у відповідь на адвокатський запит надійшла скан-копія листа ректора НУБіП України від 29.11.2024 за вих. № 3263, в якому зазначено, що власником будинку [ADDRESS] є Міністерство освіти і науки України, який закріплений на праві господарського відання за університетом. Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» передбачено, що приватизації не підлягають державні заклади освіти, у тому числі приміщення, в яких розміщуються державні заклади освіти. Позивач не погоджується з відмовою у приватизації квартири [ADDRESS] з підстав, викладених у листі ректора НУБіП України від 29.11.2024 за вих. № 3263, вважає дії позивача незаконними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2025 року справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. 07 травня 2025 року зазначена справа надійшла до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20 червня 2025 року 09-00 год. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 07 серпня 2025 року 14-00 год. У подальшому судове засідання відкладено на 16 грудня 2025 року 11-00 год. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Ткачук В. А. просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки НУБіП України (відповідач) не має повноважень щодо розпорядження (приватизації) нерухомого майна, у тому числі квартирою, яка закріплена за відповідачем на праві господарського відання, власником якої є Міністерство освіти і науки України, та яка перебуває на балансі Відокремленого підрозділу НУБіП України «Ніжинський агротехнічний інститут». НУБіП України є державним закладом вищої освіти, підпорядкований Міністерству освіти і науки України. Фінансування університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджет. Основні засоби та майно, що рахуються на балансі університету, є державною власністю та перебувають у господарському віданні університету. У письмових поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерства освіти і науки України Матвіюк М. А. просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Щодо наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем з приводу користування житлом (квартирою) інформація відсутня. У судовому засіданні представник позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] адвокат Кочмарьова Т. С. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач звернувся до університету із листом (проханням) щодо приватизації квартири, однак відповідач листом від 29.11.2024 № 3263 безпідставно відмовив позивачу у приватизації квартири. При цьому житловий будинок, в якому знаходиться вказана квартира, закріплений за університетом, та інші власники квартир у цьому будинку реалізували своє право на приватизацію. У ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено вичерпний перелік майна, яке не підлягає приватизації, однак житловий будинок [ADDRESS] не підпадає під цей перелік. Представник відповідача адвокат Луєнко Ю. В. у судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: dismissed