Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. На обґрунтування позову Інспекція посилається на те, що Державною екологічною інспекцією Центрального округу 08 листопада 2023 року, під час здійснення своїх повноважень в частині використання і відтворення водних біоресурсів, близько 07:00, на річці Ворскла, в межах території природно-заповідного фонду РЛП «Нижньоворсклянський», поблизу села Лівобережна Сокілка, Полтавського району, Полтавської області, було виявлено громадянина [PERSON] , який з надувного ПВХ човна «Авалон» АТ 310 сірого кольору здійснював за допомогою заборонених знарядь вилову, а саме сіток з ліски, вилучення з водного об`єкту, а саме Кам`янського водосховища, живих водних біоресурсів в кількості: - Лин 1 шт., Окунь 5 шт., краснопірка 3 шт., рак річковий 9 шт., що є порушенням ст.ст. 9, 9-1 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України». Інспекцією складно опис вилучених знарядь лову та накладну щодо вилучення живих водних біоресурсів. Відносно громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспекцією в рамках ст. 214 КПК України направлено розрахунок розміру шкоди, опис вилучених знарядь, протокол, накладна та матеріали стосовно [PERSON] для внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 249 ККУ. В подальшому, на адресу Інспекції надійшла постанова про закриття кримінального провадження від 05.08.2024 разом з висновком експерта № 267/24-27 від 31.07.2024 та листом Інституту рибного господарства НААНУ від 23.11.2023 № 926-11/23. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з малозначністю справи, а тому Інспекцією, з метою прийняття рішення щодо питання про притягнення до адміністративної відповідальності та на виконання п. 2 постанови про закриття кримінального провадження направлено адміністративні матеріали до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01.11.2024 у справі № 532/2082/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП. Так як дії [PERSON] у зв`язку з порушенням природоохоронного законодавства (ловля забороненими засобами лову водних біоресурсів) призвели до збитків в розмірі 60970,56 грн., Інспекцією було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист щодо добровільної сплати заподіяних збитків. Згідно трекінгу про отримання листа, відповідачем вищевказаний лист отримано 27.12.2024. Оскільки на момент подання позову шкода не була відшкодована, позивач прохав стягнути з [PERSON] , [INFO] [ADDRESS] , РНКОПП [NUMBER] ) шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на суму 60 970 грн. 56 коп. (шістдесят тисяч дев`ятсот сімдесят грн. 56 коп.) і перерахувати їх на: р/р UA808999980333199331000016682, ГУК у Полт.обл./тг м.Кобиляки/24062100, код ЄДРПОУ 37959255, для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області; стягнути з [PERSON] , [INFO] [ADDRESS] , РНКОПП [NUMBER] ). судовий збір у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім грн.) на користь Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, код 42149108) р/р UA 688201720343160003000080293, банк Державна казначейська служба України, м. Київ, код ЄДРПОУ 42149108. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача прозов підтримала у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позові обставини. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність. Представник відповідача вказувала, що позивачем не доведено наявність реальної шкоди довкіллю, не доведено причинно-наслідкового зв`язку дій [PERSON] з зазначеною позивачем шкодою, вказано на встановлення факту малозначності діяння [PERSON] та недоведення вказаних позивачем обставин наявними доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши їхні доводи, перевіривши надані сторонами докази, матеріали закритого кримінального провадження № 12023175470000229 та справи про адміністративне правопорушення №532/2082/24, суд робить такі висновки. Так, статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрноїполітики та продовольства України від 19.01.2012 № 26, визначеніповноваження органів рибоохорони, зокрема, здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збутуоб`єктів тваринного світу в частині воднихбіоресурсів,забезпечуватиорганізацію та здійснювати державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належитьдо природних ресурсів загальнодержавного значення. Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промисловелюбительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктів загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Охорона тваринного світу регламентована ст.ст. 36-37 Закону України «Про тваринний світ» та включає систему правових, організаційних, економічних, матеріально-технічних, освітніх та інших заходів, спрямованих на збереження, відтворення і використання обєктів тваринного світу. Охорона тваринного світу передбачає комплексний підхід до вивчення стану, розроблення і здійснення заходів щодо охорони та поліпшення екологічних систем, в яких перебуває і складовою частиною яких є тваринний світ, між тим одним із заходів забезпечення охорони тваринного світу, є встановлення правил та науково обґрунтованих норм охорони, раціонального використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Згідно зіст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища`порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у, зокрема, перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Відповідно до ч. 1ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища`шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідност. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів`шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки.Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія"Про тваринний світ" і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення.Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі. Судом встановлено, що 08.11.2023 до ЄРДР внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 249 КК України. Відповідно до витягу з ЄРДР, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначено як: 08.11.2023 працівниками Державної екологічної інспекції Центрального округу під час патрулювання акваторії річки Ворскла, неподалік с. Лівобережна Сокілка, в межах природно-заповідного фонду РЛП "Нижньоворсклянський" було виявлено [PERSON] , [INFO] , який за допомогою гумового човна з двома веслами та риболовних жиляних сіток займався незаконним рибним добувним промислом. Постановою про закриття кримінального провадження від 05.08.2024, винесеною начальником сектору дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12024175470000229 від 08.11.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Зазначене рішення обґрунтоване тим, що під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження направлено запит до Інституту рибного господарства НАН України з метою надання біологічного обґрунтування визначення істотної шкоди внаслідок незаконного рибноговидобувного промислу в акваторії річки Ворскла в межах РЛП "Нижньоворсклянський", що мало місце 08.11.2023 та чи завдана вданому випадку істотна шкода довкіллю. Згідно з відповіддю Інституту рибного господарства встановлено, що шкода, завдана водному об`єкту, не може бути визначена як істотна. Також винесено постанову про призначення судової інженерно-екологічної експертизи, згідно з висновком № 267/24-27 від 31.07.2024 якої, внаслідок вилову 08.11.2023 водних біоресурсів не вбачається істотної шкоди. Також 08.11.2023 складений протокол про адміністративне правопорушення № 003813, відповідно до якого 08 листопада 2023 року о 07 годині 00 хвилин в межах природно-заповідного фонду в акваторії регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський», поблизу с. Сокілка Полтавського району Полтавської області на річці Ворскла, [PERSON] здійснював заборонену діяльність, а саме: з надувного ПВХ човна «AVALON» модель «АТ-310» сірого кольору з двома веслами за допомогою заборонених знарядь вилову, а саме трьох сіток з ліски: 1) довжина 20 м., висота 1,5 м., вічко 3,3 мм; 2) довжина 25 м., висота 1,2 м., вічко 40 мм; 3) довжина 25 м., висота 1,2 м., вічко 30 мм, здійснював вилов водних живих біоресурсів в результаті чого виловив риби: окунь - 5 шт., краснопірка - 3 шт., лин - 1 шт., раків - 9 шт., чим порушив вимоги ст. ст. 9, 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП. Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01.11.2024 у справі № 532/2082/24 (провадженян № 3/532/716/2024) [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та у зв`язку з малозначністю вчиненого звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито. Зазначене рішення обґрунтоване тим, що протоколом про адміністративне правопорушення № 003813 від 08.11.2023, описом вилучених знарядь та постановою від 05.08.2024 про закриття кримінального провадження № 12024175470000229 від 08.11.2023 за ч.1 ст. 249 КК України підтверджено здійснення [PERSON] навігації 08.11.2023 у межах природно-заповідного фонду, а також вилучення гумового човна і риболовних жиляних сіток зі свіжовиловленою рибою окунь - 5 шт., краснопірка - 3 шт., лин - 1 шт., раки - 9 шт., а тому, хоча матеріалами справи і не було доведено ані належність заборонених знарядь лову саме [PERSON] , ані факт вилучення цих знарядь саме у нього, в інших діях [PERSON] було об`єктивно встановлене вчинення правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, яке виразилося у порушенні [PERSON] . Розпорядження Про введення в дію рішення Ради оборони Полтавської області від 26 травня 2023 року № 43 на період воєнного стану встановлено заборону навігації для маломірних (малих) суден на водоймищах Полтавської області на період воєнного стану, за винятком суден підприємств, установ, організацій, що займаються промисловим рибальством на Кам`янському та Кременчуцькому водосховищах, та спеціальне уповноважених органів державної влади, які здійснюють охорону водних біоресурсів, Національної поліції України, Збройних Сил України та інших органів державної влади. Питання стягнення збитків, завданих державі, при винесенні судом постанови не вирішувалося у зв`язку з тим, що відомостей про розмір завданих збитків протокол про адміністративне правопорушення не містить, відповідний розрахунок до нього не доданий, а матеріалами справи не було підтверджено здійснення [PERSON] вилову цих водних біоресурсів. Суд зауважує, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не було підтверджено факт здійснення [PERSON] вилову водних біоресурсів, розміру завданих збитків, а також факт вилучення водних біоресурсів і заборонених знарядь лову саме у [PERSON] . Суд також звертає увагу на те, що протокол огляду місця події від 08.11.2023, який наявний у матеріалах кримінального провадження, фіксує здійснення огляду на суходолі, не фіксує факт виявлення вилову та місця його здійснення, човен, сітки та виловлена риба на відеозаписі є окремими об`єктами і їхній зв`язок не підтверджений, вчинення будь-яких дій [PERSON] , які були б спрямовані на здійснення вилову водних біоресурсів, не зафіксовано. Фіксація місця здійснення вилову будь-якими засобами фіксування, в тому числі електронними, в матеріалах кримінального провадження та справи про адміністративне правопорушення - відсутня. Позивачем не зазначено та суду не надано носій з записами технічної фіксації події. У якості свідків у кримінальному провадженні було допитано лише працівників Інспекції та осіб, залучених до проведення огляду місця події. Перед судом питання допиту цих осіб сторонами не ставилося, а тому протоколи їхнього допиту не можуть вважатися належними доказами здійснення вилову [PERSON] водних біоресурсів. Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення обставин вчинення діяння, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Так само не може бути безумовним та беззаперечним доказом на доведення обставин вчинення діяння постанова про закриття кримінального провадження, яка обґрунтована невстановленням окремої частини складу кримінального правопорушення - факту завдання істотної шкоди. За правилами статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт здійснення [PERSON] вилову водних біоресурсів, а доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях, позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Outcome: dismissed