Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

у вересні 2025 року представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 31 584 грн 90 коп., та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за надані послуги у повному обсязі не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 31 584 грн 90 коп., із них: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 14 534 грн 51 коп; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 14 637 грн 01 коп. - за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.05.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 655 грн 88 коп. 26 вересня 2025 року ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21 листопада 2025 року від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Овсяника Сергія Анатолійовича надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначив, що заборгованість відповідачами визнається частково. Так, просив врахувати те, що позивачем зазначений період стягнення з 01.04.2014 по 31.07.2025 року, а посилання позивача у позовній заяві на поважність пропуску строку позовної давності з огляду на ту обставину, що структура підприємства налічує лише один відділ (чисельність юристів не перевищує 12 осіб), який здійснює претензійно-позовну роботу, є неспроможними, оскільки позивач був обізнаний про існування заборгованості з лютого 2015 року, тим більше, що позивачем жодних доказів на підтвердження зазначених обставин не було надано. Таким чином, вважає, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2015 по 12 березня 2017 року не підлягають задоволенню, оскільки знаходиться поза межами строку позовної давності. Щодо розміру заборгованості зазначив наступне. Відповідачі з 24.02.2022 року по теперішній час постійно проживають поза межами України. Так, після збройної агресії російської федерації 24.02.2022 року, відповідачі з метою збереження власного життя та здоров`я виїхали за межі України та наразі мешкають у Німеччині, на підтвердження чого надав підтверджуючі даний факт документи. Фактично відповідачі мали можливість споживати надані позивачем житлово комунальні послуги за період з 24.02.2022 року по 31.07.2025 року лише протягом 66 днів. Доказів протилежного позивачем не було надано, а саме КП «Харківводоканал» не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що у вищевказаний період відповідачі споживали послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості: - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 655 грн 88 коп. вказані суми визнаються та не заперечуються відповідачами. 04 грудня 2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка була обґрунтована тим, що враховуючи надані представником відповідача, а саме витяги з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.11.2025 та від 29.10.2025, з яких вбачається перетин державного кордону відповідачами [PERSON] та [PERSON] , Комунальним підприємством «Харківводоканал» здійснений перерахунок за період відсутності відповідачів за місцем реєстрації проживання за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з чим, позивач просив зменшити позовні вимоги, та надав розрахунки заборгованості за позовний період з урахуванням перерахунку в загальному розмірі 24869 грн 18 коп, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 9019 грн 69 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 10913 грн 71 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 655 грн 88 коп.. Крім того, 04 грудня 2025 року позивачем було долучено розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, а також вирішено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням зменшених позовних вимог. Ухвала Холодногірського районного суду м. Харкова від 05.12.2025 року, а також заява про зменшення позовних вимог була отримана представником відповідача в електронному кабінеті 05.12.2025 року. Від відповідачів та їх представника адвоката Овсяника С.А. письмовий відзив на заяву зі зменшеним розміром позовних вимог, у визначений ухвалою строк, на адресу суду не надходив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно вимог абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, введеного в дію з 01.05.2019, п. 37«Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за №1886, від 20.09.2006 №721). З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону № 1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідачі неналежним чином не виконували зобов`язання з оплати наданих послуг Згідно зі ст.1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач питної води юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду та відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року№ 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Кабінету Міністрів, встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються відповідно до умов договору. Проте це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що надаються позивачем і не оплачувати їх. Так, судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Згідно Розрахунку суми заборгованості відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Права і обов`язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004р. Згідно п.п.5.10 ч.3 ст.20 Закону України №1875-ІV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плата за ці послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим періодом відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За даним особовим рахунком, з урахуванням перерахунку, наявна заборгованість у розмірі 24869 грн 18 коп, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 9019 грн 69 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2015 по 31 липня 2025 у розмірі 10913 грн 71 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 655 грн 88 коп.. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок несплати відповідачами послуг, що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості, факт наявності заборгованості в такому розмірі не спростований відповідачами. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Верховний Суд у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15 зазначив що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність укладеного договору з виконавцем комунальної послуги не позбавляє підприємства, яке надає ці послуги споживачам, права на отримання відповідної плати Члени сім`ї наймача житлового приміщення за своїм статутом згідно ЖК України прирівняні до наймача. Оскільки послуги водопостачання та водовідведення надаються до квартири відповідачів через системи водопостачання та водовідведення, встановити чіткий об`єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов`язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Стороною відповідача заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій. Було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих Комунальним підприємством «Хаарківводоканал» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину. У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існувала в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2020 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов КП «Харківводоканал» в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з квітня 2017 року по 31.07.2025 року. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16 377 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот) грн. 84 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 по 31 липня 2025 у розмірі 5670 грн 12 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2017 по 31 липня 2025 у розмірі 8294 грн 34 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 655 грн 88 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., та пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат пов`язаних з надсиланням відповідачам копій позовної заяви з додатками у розмірі 100,00 грн, що підтверджені квитанціями АТ «Укрпошта». Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни пропорційно до задоволених вимог з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню сплачений судовий збір та судові витрати у розмірі 1848,92 грн., обраховані пропорційно задоволенню позовних вимог на 73,3 %. На підставі викладеного,

Outcome: partial