Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач ТДВ «Експрес страхування» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в порядку суброгації страхове відшкодування в сумі 80 289,53 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 14 квітня 2023 року о 09:47 год. у місті Києві на проспекті С. Бандери, в районі будинку № 20-Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot Partner, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та застрахованого автомобіля Toyota RAV4, яким керував [PERSON] , який був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.22.2705105, укладеного строком з 06.09.2022 по 05.09.2023, зі страховою сумою 1 020 000,00 грн та франшизою 0,00 грн. Водій автомобіля Peugeot Partner, [PERSON] , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, що рухався попереду, у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року у справі № 756/5293/23, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Після настання страхового випадку власник застрахованого транспортного засобу звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування з перерахуванням коштів на рахунок СТО ТОВ «Автосаміт на Столичному» для відновлювального ремонту автомобіля. На виконання умов договору страхування Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 210 389,53 грн., що підтверджується страховим актом № 3.23.01297-1 та платіжним дорученням № 68810381 від 24.05.2023 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Peugeot Partner, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Міжнародна страхова компанія» (ВУСО) відповідно до полісу ОСЦПВ № ЕР/208623691, з лімітом відповідальності страховика 130 000,00 грн. та франшизою 0,00 грн. З огляду на те, що фактичний розмір шкоди перевищує встановлений ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у Позивача, який виплатив страхове відшкодування, виникло право зворотної вимоги (регресу) до особи, відповідальної за завдану шкоду, у межах фактично понесених витрат. 04.11.2024 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник позивача надав заяву, в якій просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно з статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана з вини однієї особи, відшкодовується винною особою. Згідно з статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Судом встановлено, що 14 квітня 2023 року о 09:47 год. у місті Києві на проспекті С. Бандери, в районі будинку № 20-Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot Partner, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та застрахованого автомобіля Toyota RAV4, яким керував [PERSON] , який був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.22.2705105, укладеного строком з 06.09.2022 по 05.09.2023, зі страховою сумою 1 020 000,00 грн та франшизою 0,00 грн. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року у справі № 756/5293/23, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Міжнародна страхова компанія» (ВУСО), однак ліміт відповідальності страховика становив 130 000,00 грн., що є меншим за фактичний розмір шкоди. Як вбачається з рахунку-фактури № ST23008798 від 19.05.2023 року, виставленого ТОВ «Автосаміт на Столичному», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota RAV4, державний номер [NUMBER] , становить 210 389,53 грн. Таким чином, розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим різниця між фактичним розміром шкоди та сумою страхової виплати підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Оскільки Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та сумою страхової виплати у порядку регресу. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved