Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 20 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №289. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через глибокі та тривалі розбіжності, які унеможливлюють подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Позивач зазначила про те, що внаслідок різних поглядів на шлюб, сімейні цінності та ведення спільного господарства між ними втрачено емоційний зв`язок, який є основою подружніх стосунків. Наразі шлюб носить формальний характер, сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На переконання позивача подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 27 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 01.12.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява яка за своїм змістом є заявою про визнання позовних вимог. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що було складено актовий запис №259, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.10.2015 року. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, ч.4\~ст.206 ЦПК\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п.9 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50% судового збору, який підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду, а саме у розмірі 605,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved