Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

21.11.2025 до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який позивач мотивує тим, що 27.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2513813, підписаний відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку із зобов`язанням повернення та сплати процентів за користування кредитом. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄПАБ» укладено Договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до вказаного договору та Реєстру боржників від 19.07.2023 до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20328,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14328,00 грн. - сума заборгованості за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» непогашену заборгованість за кредитним договором № 2513813 в розмірі 20328,00 грн. Оскільки [PERSON] взяті на себе зобов`язання із повернення одержаних коштів не виконала, у зв`язку з цим ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20328,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою від 28.11.2025 по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. 08.12.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що відповідно до умов укладеного 27.10.2021 між ним та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору №2513813, строк кредиту становить 30 днів та визначений до 26.11.2021, проценти за користування кредитом становлять 1,99 в день, тобто 3582,00 грн. Він не погоджується з сумою заборгованості за нарахованими процентами, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування. Також заявляє про застосування строку позовної давності та вказує, що враховуючи те, що кредитний договір був укладений у 2021 році, то строк у який позивач мав право звернутись до суду за захистом своїх цивільних прав сплинув у 2024 році, а саме останнім днем для подання позову було 27.11.2024. Доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення строку позовної давності і доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просить у задоволені позову відмовити, стягнути з позивача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.. Також у відзиві відповідачем [PERSON] заявлено про проведення розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання для надання пояснень. Відзив на позовну заяву позивач отримав поштовим зв`язком 07.12.2025, а через систему «Електронний суд» - 08.12.2025. 15.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 13.12.2025) від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшла відповідь на відзив. Отже, відповідь на відзив подана із пропуском строку, встановленого ухвалою суду від 28.11.2025, адже судом було встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив два дні з дня отримання відзиву. Клопотання про продовження даного процесуального строку, встановленого судом, не надходило. Крім того, в порушення ч.7 ст.43 ЦПК України, позивачем не додано доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії відповіді на відзив у паперовій формі листом з описом вкладення, а додано лише докази надсилання документу на електронну пошту, що не є належним надсиланням документів стороні по справі в розумінні норм ЦПК України. З огляду на викладене та враховуючи положення ч. 2 ст.126 ЦПК України, відповідь на відзив залишається судом без розгляду та не враховується при розгляді справи. Інших заяв по суті спору від сторін не надходило. Ухвалою суду від 23.12.2025 заяву відповідача [PERSON] про розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві та у відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неприбуття не повідомив, клопотань та/або заяв про відкладання судового засідання не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675). Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону (в редакції на час укладання кредитного договору) визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 27.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2513813 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Згідно з п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору, сума кредиту становить 6000,00 грн., строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. Пунктом 1.4.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору. Знижена процентна ставка 1,99 % в день (п. 1.4.2. договору). Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Згідно з п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 3.3 договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.4 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Розділом 4 укладеного договору визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. За положеннями п. 4.1.1., п.4.1.2. договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору. Відповідно до п. 4.2.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів ( п.4.2.2. договору). Згідно з п.4.2.3 сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. При застосуванні автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках Програми лояльності анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті. Відповідно до п.4.2.5 договору, загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Підпунктом 6.1.3 договору передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «В118» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Крім того, договір № 2513813 від 27.10.2021 містить паспортні дані [PERSON] , його РНОКПП, адресу, номери мобільних телефонів та електронну пошту. Графіком платежів, що є додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредитування №2513813 від 27.10.2021 визначено: дата видачі кредиту 27.10.2021; дата платежу 26.11.2021; кількість днів у розрахунковому періоді 30; сума кредиту за договором - 6000 грн.; сума платежу за розрахунковий період 9582 грн.; проценти за користування кредитом 3582 грн. Також судом встановлено, що 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19.07.2023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.07.2023, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною договору факторингу №19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2513813 в сумі 20328,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14328,00 грн - сума заборгованості за процентами. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №2513813 від 27.10.2021, станом на 24.02.2022 заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становить 6000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 14328,00 грн. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» таким, що підлягає задоволенню. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В даній справі судом встановлено, що договір №2513813 від 27.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В118» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Зокрема, у вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація тощо. Договір №2513813 від 27.10.2021 є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Факту підписання та укладання кредитного договору, дійсність кредитного договору як правочину, отримання кредитних коштів, користування ними, неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та виникнення заборгованості відповідач у відзиві не оспорює. Розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. Доводи відповідача про неправомірне нарахування відсотків за користування кредитом після 26.11.2021 суд вважає безпідставними, оскільки, підписавши договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2513813 від 27.10.2021, сторони погодили умови продовження строку користування кредитом, а також автопролонгацію строку кредиту. Суд погоджується з наявним у справі розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом, оскільки підписуючи цей договір, позичальник дав згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 2.3, п. 4.1.5 договору). Розрахунок заборгованості за процентами здійснений за період з 27.10.2021 по 24.02.2022, тобто за 120 днів користування кредитом згідно з п.4.2.5. кредитного договору, відповідно до якого загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. При цьому розрахунок здійснений за стандартною процентною ставкою 1,99% в день. За 120 календарних днів користування відповідачем кредитом заборгованість за процентами становить 14328,00 грн. (з розрахунку: (6000,00грн. х 1,99% :100%) х 120 дн.). Отже загальна сума заборгованості за договором становить 20328,00грн., з яких 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14328,00 грн - сума заборгованості за процентами. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Лінеура Україна», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з цим позовом, суд відхиляє. Так, згідно з ст.257, ч.3,4 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, 5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. При цьому, 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому було неодноразово продовжено та дії на час ухвалення даного рішення. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17.03.2022. Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024. Законом України №4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Вказаний Закон набрав чинності 04.09.2025. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, направивши його поштою 14.11.2025. Позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.10.2021 за період з 27.10.2021 по 24.02.2022. Враховуючи, що в умовах дії воєнного стану строк позовної давності був продовжений від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився і такий стан тривав до 04.09.2025, суд прийшов до висновку, що звернення позивача із вказаним позовом 14.11.2025 вчинено в межах строку позовної давності. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, проценти за користування кредитом не сплачені, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 20328,00 грн., задовольнивши позов повністю. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved