Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Військова частина [NUMBER] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з 21 жовтня 2025 року. В позовній заяві зазначила наступне, що за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2011 року, по справі № 2-2455/11 було розірвано шлюб між нею та [PERSON] та призначені аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Її повнолітній син продовжує навчатися у Державному професійно технічному навчальному закладі «Сумський центр ПТО», за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електрогазозварювальник» з 01.09.2022 року. Термін закінчення навчання 08.05.2026 рік. Стипендію отримує у розмір 450 гривень. Навчається на денній бюджетній формі навчання. Можливості працювати не має, оскільки навчається за денною формою\~навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Мати Позивачка самостійно забезпечує сина усім необхідним . Також зазначила, що Відповідач проходив службу у Військовій частині [NUMBER] та 15.02.2024 року її син [PERSON] отримав сповіщення від [INFO] , що батько зник безвісти. Тому просить суд стягнути на її\~користь аліменти\~на\~ утримання сина як повнолітньої дитини,\~яка\~продовжує\~ навчання\~у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до закінчення ним\~навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник адвокат Мірошніченко А.В. до суду надав заяву в якій просив проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, судом згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб сайті судової влади України. 3-тя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилась, жодних клопотань чи письмових пояснень не надавала. Суд вважав можливим провести розгляд справи на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про його народження. Батьки дитини перебували в зареєстрованому шлюбі, однак за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2011 року, по справі № 2-2455/11 шлюб між батьками було розірвано, підтвердженням чого є рішення суду по даній справі. Згідно довідки Державного професійно технічного навчального закладу «Сумський центр ПТО», [PERSON] навчається за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електрогазозварювальник» з 01.09.2022 року. Термін закінчення навчання 08.05.2026 рік. Позивачка зазначає, що у зв`язку із навчанням її син потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно оплачувати кошти за навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Крім цього, у зв`язку з тим, що навчається на денній формі, позбавлений можливості працевлаштуватись. На даний час, утриманням його займається лише мати, відповідач матеріальну допомогу не надає. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх доньку (сина) до закінчення навчання. Дані обов`язки регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,обов`язокбатьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно сповіщення сім`ї від 15.02.2024 року № 4/249, Відповідач зник безвісти під час виконання бойових завдань. Пунктом 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин,\~мають\~право\~на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884. Згідно п. 3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. П.4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Згідно п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Враховуючи те, що син відповідача є повнолітнім, навчається на денному відділенні, а тому не має можливості працювати, потребує витрат на проживання, проїзд, харчування, потребує матеріальної допомоги, а відповідачу як військовослужбовцю зберігається виплата грошового забезпечення, рахуючись зниклим безвісти, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини є обґрунтованими й підлягають стягненню у заявленому ним розмірі. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 21 жовтня 2025 року. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а його позов було задоволено, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved