Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

1. Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 21.03.2025 до суду надійшла позовна заява вказана позовна заява, відповідно до якої позивач просить визначити йому додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позов обґрунтовується тим, що [INFO] помер чоловік матері Позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] . На початку березня 2025 року мати Позивача [PERSON] мала намір відкрити спадкову справу і почала займатись підготовкою документів. У процесі підготовки, остання знайшла заповіт, складений покійним [PERSON] , про те, що на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: «належну мені на праві власності частку квартири [ADDRESS] , заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Про наявність вказаного заповіту ані Позивач, ані його матір не здогадувались. [PERSON] був переконаний, що після смерті [PERSON] всю спадщину успадкує його мати, оскільки померлий був чоловіком [PERSON] відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 28 вересня 2006 року та не мав жодного кровного зв?язку з Позивачем. Але не дивлячись на це, у [PERSON] та [PERSON] були гарні та довірительні стосунки. У зв?язку з тим, що мати Позивача прожила більше 20 років разом зі [PERSON] , останній сприймав [PERSON] як свого рідного сина, оскільки вони мали близькі родинні відносини, взаємну підтримку та піклування. [PERSON] , у свою чергу, також ставився до [PERSON] як до батька, надавав йому необхідну допомогу, підтримку та турботу. [PERSON] протягом тривалого часу надавав всебічну допомогу своїй матері у догляді за її чоловіком, [PERSON] , який із 2022 року через хворобу був прикутий до ліжка і не міг самостійно пересуватися. Він регулярно забезпечував їх усім необхідним: купував ліки, продукти харчування, засоби гігієни та інші речі першої необхідності. Окрім того, Позивач зазначає, що він брав активну участь у догляді за [PERSON] , допомагаючи матері у виконанні всіх необхідних побутових і медичних процедур, створюючи для нього максимально комфортні умови. Щойно Позивач дізнався про заповіт, складений [PERSON] та посвічений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шміліховською I.А. 22.03.2017 [PERSON] звернувся до нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори, де отримав відмову, оскільки термін на прийняття спадщини минув. Позивач вважає, що причина, за якої він пропустив строк для прийняття спадщини, яка полягає у незнанні про існування заповіту, є поважною, а тому звернувся до суду та просить задовольнити позов. Ухвалою від 24.03.2025 Галицький районний суд м. Львова залишив вказану позовну заяву без руху, встановивши Позивачу строк для усунення недоліків 10 днів. Позивач виправив недоліки позовної заяви у встановлений судом строк. Ухвалою від 31.03.2025 Галицький районний суд м. Львова відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання. Окрім цього, вказаною Ухвалою суд витребував у Третьої Львівської державної нотаріальної контори належним чином звірену копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 23.04.2025 на виконання Ухвали суду від 31.03.2025 Третя Львівська державна нотаріальна контора скерувала вказану спадкову справу. 24.04.2025 від представника [PERSON] адвоката Саницького Андрія Ігоровича надійшла заява, у якій останній просив залучити до справи в якості третьої особи [PERSON] . Протокольною ухвалою від 24.04.2025 суд задовольнив вказане клопотання та залучив до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Окрім цього, вказаною протокольною ухвалою суд за власною ініціативою залучив до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Також протокольною ухвалою від 24.04.2025 суд залишив без розгляду клопотання представника Позивача адвокатки Плат Є. І. про витребування спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки така вже була витребувана судом. Протокольною ухвалою 21.05.2025 суд відмовив у клопотанні представника [PERSON] адвоката Саницького А. І. про повернення позовної заяви або залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку зі зловживанням Позивачем своїми процесуальними правами, оскільки суд не встановив обставин, передбачених ст. 44 ЦПК України, які б свідчили про подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, що має очевидно штучний характер. Протокольною ухвалою від 21.05.2025 суд за клопотанням представниці Позивача адвокатки Плат Є. І. залучив до участі у справі співвідповідачку [PERSON] . Протокольною ухвалою від 21.10.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не подали, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. 21.10.2025 у судовому засіданні була допитана Відповідачка [PERSON] , яка повідомила суду, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На початку березня цього року [PERSON] почала займатись підготовкою документів до нотаріуса для заведення спадкової справи. У процесі підготовки, вона знайшла заповіт, складений покійним [PERSON] , про те, що останній належну йому на праві власності частку квартири по [ADDRESS] , заповідає [PERSON] . Про заповіт [PERSON] не знала. У судовому засіданні 01.12.2025 суд допитав Відповідачку [PERSON] , яка повідомила суду таке. Померлий [PERSON] був її дідом, з яким вони не спілкувалися понад 15 років. За останній рік життя дідуся бачила його близько двох разів. Про заповіт дізналася від нотаріуса. З [PERSON] бачилися близько двох разів, про останнього знає лише те, що він є сином дружини дідуся [PERSON] . За ініціативою суду у судовому засіданні 09.12.2025 був допитаний Позивач [PERSON] , який надав суду такі пояснення. [INFO] помер чоловік його матері [PERSON] . На початку березня 2025 року мати мала намір звернутися до нотаріуса для заведення спадкової справи і почала займатись підготовкою документів. У процесі підготовки, остання знайшла заповіт, складений покійним [PERSON] , про те, що останній належну йому на праві власності частку квартири по [ADDRESS] , заповідає Позивачу. Про заповіт ні Позивач, ані його мати до цього не знали. Зі [PERSON] . Позивач був у хороших стосунках та навідував останнього приблизно раз на місяць. У судовому засіданні 18.12.2025 була допитана третя особа [PERSON] , яка повідомила суду, що померлий [PERSON] був її дідом. Про заповіт вона не знала, оскільки не мала наміру приймати спадщину. З [PERSON] особисто знайомі не були, про останнього знає лише те, що він є сином дружини дідуся [PERSON] . У судовому засіданні представниця Позивача адвокатка Плат Є.\~І. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили проти задоволення позову, з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленою про розгляд справи відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не скерувала. Третя особа - Третя Львівська державна нотаріальна контора скерувала 30.07.2025 до суду заяву, у якій просила проводити розгляд вказаної справи без її участі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування, висновки суду Суд, заслухавши доводи та пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з таких доводів та мотивів. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). 20.01.2025 за заявою [PERSON] , яка є внучкою [PERSON] , Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області завела спадкову справу № 48/2025 до майна померлого, належним чином завірену копію якої було надано на вимоги ухвали суду (а. с. 37-61). Вбачається, що [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений 22.03.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шміліховською І. А., зареєстрований в реєстрі за № 344, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: «належну мені на праві власності частку квартири [ADDRESS] , заповідаю [PERSON] , [INFO] » (а. с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, Позивач не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про складений на його ім`я заповіт, а спадкоємцем за законом він не є, оскільки не є родичем померлого та з яким, до того ж, на момент смерті не проживав. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від\~07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23). Водночас, у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481св19) Верховний Суд врахував, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11.03.2025 [PERSON] звернувся до нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , де отримав відмову, оскільки термін на прийняття спадщини минув (а. с. 52 зворотня сторона). Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на необізнаність про відкриття спадщини та про існування складеного заповіту, оскільки про заповіт дізнався від своєї матері [PERSON] , яка на початку березня 2025 року мала намір відкрити спадкову справу і почала займатись підготовкою документів, та у процесі підготовки остання знайшла заповіт, складений покійним [PERSON] , однак вже після закінчення встановленого строку для прийняття спадщини. Про наявність заповіту ані Позивач, ані його матір не здогадувались. Вказані твердження не є спростованими у ході розгляду цієї справи. Так, як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] 11.03.2025 звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області про видачу свідоцтва на прийняття спадщини (а. с. 52). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Відповідно до положень частин другої четвертої статті 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Верховний Суд України у своїй постанові від 26.06.2019 року (справа №\~565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При цьому суд виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався, за його твердженням, які не є достеменно спростованими, поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановивши фактичні обставини справи, надавши правову оцінку наявним доказам, суд дійшов до висновку про визначення [PERSON] додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки Позивач, не маючи права на спадщину за законом після смерті [PERSON] , не проживаючи з ним на момент смерті за однією адресою, не знав про існування заповіту спадкодавця. Про ці обставини він був повідомлений лише у березні 2025 року. З огляду на те, що позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку, а необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, враховуючи вище наведене, суд вважає, що причина пропуску Позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved