Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9739623 від 25.04.2024 у розмірі 10\~642,56 грн, яка складається з 5 280,00 грн. - заборгованості по кредиту, 5\~362,56грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом. В обґрунтування позову зазначено, що 25.04.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9739623 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому визначені основні істотні умови, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Для отримання\~кредиту відповідач\~зареєструвався на\~сайті кредитодавця\~та отримав\~доступ до\~Особистого кабінету.\~У процесі\~реєстрації він\~пройшов процедуру\~ідентифікації та\~верифікації,дотримуючись підказок відповідного сайту кредитодавця. Після цього відповідач ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику (Додаток № 4), заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати. Таким чином відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 30620, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на Кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. На виконання умов Кредитного договору, 25.04.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 5363-54XX-XXXX-2031, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з відміткою та додатком до нього. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 10\~642,56 грн, яка складається з 5 280,00 грн. - заборгованості по кредиту, 5\~362,56грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом. 21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивач уклали Договір факторингу №\~21102024-МК/Ейс відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу 1, позивач зобов`язався передати (сплатити) первісному кредитору суму фінансування, а первинний кредитор зобов`язався відступити позивачу права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. 22.10.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач прохав відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що до позову не додано документи, які підтверджують виконання кредитного договору. Вказує на неспівмірність нарахованих відсотків. Також вказує на те, що до суми заборгованості включено суму комісії, однак такий пункт договору є нікчемним. У відповіді на відзив позивач проти доводів відповідача заперечив. Зазначив, що у справі є достатні, належні та допустимі докази укладення кредитного договору, ознайомлення з його умовами відповідачем. Розрахунок суми процентів узгоджується з умовами укладеного договору. В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що 25.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено Договір кредитної лінії №00-9739623 на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору); сума ліміту кредитної лінії складає 4 800,00 грн., тип кредиту кредитна лінія (п.1.2 договору); строк дії кредитної лінії 360 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю до 20.04.2024; позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 10.05.2024 на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами (п.1.4 договору); тип процентної ставки фіксована (п. 1.5 договору); знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2 договору); стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.1 договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 12704,45% (п.1.8 договору); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 30681,60 грн. (п. 1.9 договору) (а.с.10-14). Вищезазначений договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 30620, ідентифікатор введено 25.04.2024 о 12:24:08, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (а.с.22). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.\~626, ст.\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до\~ ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2\~ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законами України «Про електронну комерцію»\~та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Ураховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам\~ЦК України\~та\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9739623 від 25.04.2024 [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконав, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатив, тому має заборгованість у загальному розмірі 10\~642 грн 56 коп., з яких: 5 280,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~362,56грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом (а.с.48). 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с.35-45). З Реєстру боржників від 21.10.2024 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-9739623 від 25.04.2024 у сумі 10\~642,56 грн., з яких: 5 280,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~362,56грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом (а.с.42-43). Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.\~514, ст.\~516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у відповідності до\~ст.\~512\~ЦК\~України ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором кредитної лінії №00-9739623 від 25.04.2024 у сумі 10\~642,56 грн. Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано. Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9739623 від 25.04.2024, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 10\~642,56 грн., з яких: 5 280,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~362,56грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом. Судом встановлено, що відсотки нараховані відповідно до умов договору, а тому відповідні заперечення відповідача відхиляються. Також безпідставними є доводи відповідача щодо включення в суму заборгованості комісії, оскільки позовні вимоги складаються з суми кредиту та відсотків. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №28805 від 17.10.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.(а.с.1) Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. підтверджуються: договором № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правничої допомоги Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ»; додатковою угодою до Договору надання правничої допомоги №25770792791 від 11.09.2025; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Соломко О.В.; актом прийому-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2024 з підписами сторін (а.с.49-55). Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved