Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.04.2019 в сумі 43 947,50 грн, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався на те, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту, надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланнямhttp://www.monobank.ua/terms/. Витяг з Умов та Тарифи за карткою «Monobank» встановлюють всі умови та правила надання такого кредиту. 19.04.2019 [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.04.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язуються виконувати його умови. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Оскільки станом на 03.06.2023 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором було понад 90 днів та відбулось істотне порушення клієнтом своїх зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, банк 03.06.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 29.07.2023 став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. Отже, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 04.06.2025 становить 43 947,50 гривень, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 43 947,50 гривень, заборгованість за пенею - 0 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 гривень. Аргументи учасників справи 05 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Габор В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» в повному обсязі. В обґрунтування обраної позиції посилався, що за змістом анкети-заяви від 19.04.2019, укладеної між ним, [PERSON] , та банком не відображена процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Викладене свідчить, що з ним не були погоджені умови щодо розміру та періоду нарахування відсотків за користування кредитом. Зауважував, що з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 19.04.2019 по 04.06.2025 АТ «Універсал Банк» нараховував відсотки за кредитом у розмірі 19.2, 37.2, 38.4%. Водночас сама процентна ставка та її розмір не були погоджені сторонами та суперечать умовам підписаної анкети-заяви від 19.04.2019. Зазначив, що долучені до позову Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» є неналежними доказами, оскільки за їх змістом вони набрали чинності лише 27.11.2021, у той час як анкету-заяву відповідач підписав 19.04.2019. Крім того, посилався, що вказані Умови ним взагалі не підписувалися. Посилався, що, аналізуючи зміст виписки щодо руху коштів по картці [PERSON] , вбачається, що за період з 19.04.2019 по 04.06.2025 він фактично витратив кошти на загальну суму 429 436,06 грн. Однак, до вказаної суми фактичних витрат неправомірно зараховані непогоджені з відповідачем відсотки за користування кредитом на загальну суму 47 902,89 грн. Посилався, що з виписки щодо руху коштів чітко вбачається, що, не дивлячись на постійне поповнення картки, його заборгованість за кредитом постійно зростала за рахунок нарахування не погоджених відсотків на прострочену суму заборгованості. Звертав увагу, що заборгованість по кредиту, яка наразі є предметом спору в рамках вказаної справи, виникла не у зв`язку з його ухиленням від повернення фактично отриманих коштів, а за рахунок додавання неправомірно нарахованих відсотків. 09 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К.І. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування обраної позиції посилався, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank є безперервно доступними у їх поточній редакції на офіційному інтернет ресурсі АТ «Універсал Банк», а саме: https://www.monobank.ua/terms. Зазначив, що на момент укладення Договору чинною була редакція Умов від 04.04.2019 (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2019-04-04.pdf). Умови у вказаній редакції (від 04.04.2019) доступні на сайті Банку з моменту набуття їх чинності, а отже відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення Договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений Рішенням правління АТ «Універсал Банк» Протокол № 12 від 03.04.2019 у якості Додатку №95 до Розпорядження №49 від 22.08.2013. Посилався, що у пункті 2, підписаної відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Відтак, Анкетазаява є невід`ємною частиною Договору і, враховуючи її зміст, підписавши Анкетузаяву, відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між позивачем та відповідачем Договір містяться всі істотні умови договору , у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно зі ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Зауважував, що та редакція Умов та правил, що наявна у матеріалах справи може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись позивачем. Однак, у суду, під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що доступні в публічному доступі в режимі реального часу на офіційному сайті Банку https://www.monobank.ua/terms, про що було зазначено останнім у позовній заяві. 10 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Габор В.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представником відповідача зазначено, що якщо анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пенею, комісією і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. З огляду на зміст виписки по рахунку, враховуючи умови анкети-заяви від 19.04.2019, на думку відповідача, очевидним є той факт, що сума повернутих відповідачем коштів, які фактично зараховані в рахунок погашення непогоджених відсотків (47 902,89 грн), перевищує суму коштів, яка заявлена до стягнення позивачем (43 947,50 грн), а тому, з огляду на повернення коштів, які фактично витрачені відповідачем, підстави для стягнення заборгованості відсутні. Рух справи Київський районний суд м.Харкова ухвалою від 06 серпня 2025 року цивільну справу №953/8044/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передав за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2025 року справа № 953/8044/25 надійшла до провадження судді Салтівського районного суду міста Харкова Семенової Я.Ю. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 10 вересня 2025 року прийняв до свого провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповіді на відзив позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Габор В.В. у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги, що учасники справи належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач скористався процесуальним правом на подання відзиву на позов, в якому виклав свою позицію щодо пред`явлених позовних вимог, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За правилами ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням положень ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення цього рішення суду є 22 грудня 2025 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 19 квітня 2019 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» в АТ «Універсал Банк», відповідно до якої відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я (а.с. 32). У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця Анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 32). На підставі Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank» в АТ «Універсал Банк» відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] , строком дії до 09/30 (а.с. 30), та надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20 000,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 90 000,00 гривень, 01.08.2024 зменшено до 44 000,00 грн (а.с. 31). Відповідно до виписки про рух коштів по картці за період з 19.04.2019-04.06.2025, відповідач [PERSON] у відділенні банку отримав кредитну картку, регулярно користувався нею, проводив нею розрахунки, знімав кошти та поповнював картку (а.с. 18-28). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 04.06.2025 становить 43 947,50 гривень, з яких: 43 947,50 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 0 грн - заборгованість за відсотками та пенею, 0,00 гривень заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 6-16). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд доходить висновку про його змішану правову природу, а саме про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Правилами ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено положеннями ст. 1055 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Акціонерне товариство «Універсал Банк»). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, як це унормовано положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає безпідставними посилання позивача на Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Тарифи користування Чорною карткою monobank, оскільки вони не підписані відповідачем. Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений. У Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 19.04.2019 не зазначено, яку суму тіла кредиту буде нараховано на картковий рахунок, процентна ставка за користування цими коштами, строк на який видається ця сума, а також інші складові кредиту. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано Умови і Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, а також Тарифи користування Чорною карткою monobank. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank та Тарифи розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 19.04.2019, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, прийнятій у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. За таких обставин суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту, якщо така заборгованість має місце. З матеріалів справи та виписки вбачається, що відповідач у відділенні банку отримав кредитну картку № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] , строком дії до 09/30, регулярно користувався нею, проводив нею розрахунки, знімав кошти та поповнював картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту ним не подавалося. Водночас, ураховуючи, що позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, то внесені відповідачем кошти повинні бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. Однак, з аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, убачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, а саме списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Застосування такого алгоритму розрахунку суми боргу призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2805,94 гривень. Втім, позивачем не надано суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. З огляду на надані позивачем матеріали, множинність варіантів індивідуальних умов кредитування та відсутність документального підтвердження щодо варіанту, який у передбачений законом спосіб застосовувався у відносинах з відповідачем, доводи позивача щодо умов надання коштів не можуть бути враховані. Нарахування та пред`явлення до стягнення елементів боргу поза сумою фактично наданих банком коштів, що ґрунтується на факті укладання кредитного договору, за таких умов безпідставне. З досліджених судом розрахунків заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідача убачається, що на момент визначення позивачем суми боргу (04.06.2025), з відповідача були неправомірно списано відсотки за період з 19.04.2019 по 01.08.2024 на загальну суму 48 000,89 гривень, унаслідок чого збільшувалась сума заборгованості за тілом кредиту. Тобто неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, сплачені позичальником кошти зараховувалися банком у порядку черговості, передбаченому статтею 534 ЦК України, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту. Проте, банк не довів належними доказами узгодження між сторонами сплату, розмір та порядок нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2023, прийнятій у справі № 619/1384/21. Приймаючи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки за користування кредитом та їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, унаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків, розмір списаних відсотків перевищує заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правилами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку, що заявлені АТ «Універсал Банк» позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed