Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 07.08.2017 у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4, після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 07.08.2017 вона уклала шлюб з [PERSON] який зареєстрований у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис за № 4. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінилося з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у них є троє спільних дітей: неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] ; неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Їхні з відповідачем діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі мною в [ADDRESS] . Після укладення шлюбу вони із відповідачем проживали разом у її житловому будинку. Спочатку сімейні стосунки будувалися на взаємній повазі та любові, вони вели спільне господарство, однак згодом відповідач перестав підтримувати сімейний затишок. Відповідач почав зловживати алкоголем, застосовувати фізичне та психологічне насильство як до неї, так і до дітей. Останній вчиняв часті конфлікти, проявляв агресивну поведінку та виявляв неповагу. Відповідач ніколи не дбав про сім`ю, участі в матеріальному забезпеченні сім`ї не брав. Уже близько чотирьох років вони спільно не проживають, позивачка веде самостійний спосіб життя, веде господарство, забезпечує сім`ю та їхніх дітей тощо. Усі її пропозиції та спроби змінити становище жодним чином ситуації не змінило. Проживання з відповідачем буде неможливим. У них немає нічого спільного, крім дітей, різні погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства вони не ведуть. Таким чином, позивачка дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для неї побудувати нове щасливе життя. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження їхньої сім`ї є неможливим. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливими. Спору про визначення місця проживання дітей на даний час немає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17.09.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків /а.с.24-26/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 29.09.2025 клопотання представника позивачки [PERSON] , адвоката Колтоновського О.О., про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви - задоволено. Продовжено позивачці [PERSON] процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви на десять днів /а.с.37-38/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.11.2025 /а.с.46-48/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.11.2025 клопотання представника позивачки [PERSON] , адвоката Колтоновського О.О., про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції - задоволено. Постановлено судові засідання в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу проводити у режимі відеоконференції /а.с.66/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 01.12.2025 /а.с.71/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.12.2025 у зв`язку з неявкою позивачки справу розглядом відкладено на 23.12.2025 /а.с.81/. Розгляд справи по суті відбувся 23.12.2025 без участі сторін. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Колтоновський О.О., подав клопотання у якому просить проводити судове засідання 23.12.2025 за відсутності позивачки та її представника та позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 07.08.2017 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №4 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.59/. Від шлюбу у сторін по справі народилися: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01.02.2008 /а.с.13/, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02.12.2013 /а.с.14/, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 04.08.2015 /а.с.15/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останнього є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень відповідно до платіжної інструкції №Н0КА-9Е5Р-Е8НР-Т7ХС від 11.08.2025.

Outcome: approved