Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.09.2021 між ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та [PERSON] укладено Договір № 77741775 у сумі 14 652 гривні, процентна ставка становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. На підставі договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, укладеного між ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та ТОВ ''Вердикт Капітал'' до останнього перейшло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі і за договором № 77741775. Після чого на підставі договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ ''Вердикт Капітал'' та ТОВ ''Коллект Центр'', до позивача перейшло право грошової вимоги, у тому числі і за договором № 77741775. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого на день формування заяви загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 44 571 гривня 83 копійки. Просять стягнути на їх користь з [PERSON] заборгованість у сумі 44 571 гривня 83 копійки, з яких : 14 652 гривні - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 29 651 гривня 69 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 234 гривні 43 копійки - інфляційні збитки, 33 гривні 71 копійка - нараховані 3% річних. Крім того, просять стягнути з відповідача на їх користь судовий збір в сумі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу - 16 000 гривень. Ухвалою судді від 22 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ "Коллект Центр" Ткаченко М.М. не з`явилася, проте у прохальній частині позовної заяви зазначила на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судові засідання 20 листопада 2025 року та 22 грудня 2025 року не з`явився, конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", хоча повістки направлялися за адресою місця проживання відповідача зазначеною позивачем у позовній заяві та адресою зареєстрованого місця проживання, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1912008 від 21.10.2025. Також на 22 грудня 2025 року [PERSON] повідомлений шляхом направлення повістки до його електронного кабінету, яка доставлена, що підтверджується довідкою. Крім того, 20 листопада 2025 року [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи на 22 грудня 2025 року повідомлявся, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19 вересня 2021 року між [PERSON] та ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77741775. (а.с. 8) Відповідно договору, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 14 652 гривні, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2.2. договору кредиту сторони визначили, що строк позики (строк договору) складає 13 днів, із відповідною базовою процентною ставкою 1,99 % в день, знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності), що складає 1,69 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, %(не застосовується в період карантину) 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 26425,82%, орієнтовна загальна вартість позики 17873 гривні 90 копійок. (п.п. 2.3 договору кредиту) Відповідно до п.п. 5.1 договору позики позичальник, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' ( ТМ ''MYCREDIT''), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою ''ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)'' для споживачів фінансових послуг ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' (ТМ ''MYCREDIT''). Згідно з п.12 договору кредиту визначено, що цей договір укладений дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України ''Про електронну комерцію''. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Даний договір [PERSON] підписав одноразовим ідентифікатором 07of94YnvA, де зазначений його рахунок [NUMBER] . Згідно правил надання грошових переказів у позику ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' для отримання позики, позичальник має бути зареєстрований в ІТС товариства, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на сайті. Після реєстрації на сайті (та/або мобільному додатку) та в ІТС товариства, позичальник має змогу подати заявку на отримання позики шляхом вибору на сайті бажаних умов надання позики: суми та строку позики. При прийнятті товариством позитивного рішення щодо заявки позичальника, між товариством і позичальником укладається (підписується) договір позики в порядку і на умовах, передбачених цими правилами та чинним законодавством України. Розділом 5 правил передбачено порядок укладання (підписання договору позики та інших документів. Перед укладанням (підписанням) договору позики, позичальник зобов`язаний ознайомитись з цими правилами, паспортом позики та офертою, що містить в тому числі проект договору позики, політикою конфіденційності, іншою інформацією про товариство та послуги, які ним надаються, в тому числі на сайті товариства: інформацією, передбаченою Законом України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', Законом України ''Про захист прав споживачів'', Законом України ''Про споживче кредитування'', Законом України ''Про захист персональних даних''. Свої зобов`язання позивач перед відповідачем виконав, надавши йому кредитні кошти, що підтверджується листом №КД-000000624 від 18.09.2024 ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'', ТОВ ''Фінансова компанія ''ФІНЕКСПРЕС'' надано підтвердження, що в рамках договору банком було здійснено переказ грошових коштів, номер платежу ?3с6420е-8еb3-4?0с-а65а-2996еb04е024, сума 14 652 гривні, дата транзакції 19.09.2021, картка № [NUMBER] . (а.с. 15) Згідно розрахунку заборгованості ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' станом на 27.01.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 44 303 гривні 69 копійок.(а.с. 18-19) 27 січня 2022 року між ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Вердикт Капітал'' було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно умов якого ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' (первісний кредитор) відступило ТОВ ''Вердикт Капітал'' право грошової вимоги до позичальників, в тому числі згідно реєстру боржників за договором позики № 77741775 від 19.09.2021, що укладений між ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 22-26) У свою чергу, ТОВ ''Вердикт Капітал'' відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю ''Коллект Центр'', відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі згідно реєстру боржників за договором про надання позики № 77741775 від 19.09.2021, що укладений між ТОВ ''1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів'' та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 43-45). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ ''Коллект Центр'' набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 652 гривні . (а.с. 55) У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості станом на 30.09.2025 становить 44 571 гривня 83 копійки, з яких: 14 652 гривні - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 29 651 гривня 69 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 234 гривні 43 копійки - інфляційні збитки, 33 гривні 71 копійка - нараховані 3% річних. (а.с. 21) ТОВ ''1Безпечне Агенство Необхідних кредитів'' свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень ст. 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми ст. 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснимо в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України ''Про електронну комерцію''). Частина 5 ст. 11 Закону України ''Про електронну комерцію'' передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Щодо інфляційних витрат та 3% річних суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Суд враховує, що підставою цього позову є власне не виконання зобов`язання за кредитним договором. Вказане дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час прострочення боргового зобов`язання. Оскільки законом встановлено обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу із урахуванням рівня інфляції та 3% річних від простроченої суми за увесь час прострочення виконання ним свого грошового зобов`язання, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає у кредитора за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, тобто до моменту сплати ним всієї суми боргу та проведення повного розрахунку. Крім того, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач заявив вимоги про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних. Представник позивача надав розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 27.01.2022 по 23.02.2022, відповідно до якого на зобов`язання відповідача перед позивачем розраховано 3% річних у розмірі 33 гривні 71 копійка та інфляційні втрати в розмірі 234 гривні 43 копійки. Даний розрахунок перевірений судом, відповідачем не спростований, а тому суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних. Враховуючи викладене, а також те, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 77741775 від 19.09.2021, яка становить 44 571гривня 83 копійки, з яких: 14 652 гривні - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 29 651 гривня 69 копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 234 гривні 43 копійки - інфляційні збитки, 33 гривні 71 копійка - нараховані 3% річних. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с. 62-64), заявку про надання юридичної допомоги № 71 від 01 вересня 2025 року (а.с. 67), витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року. (а.с. 67 зв. бік) відповідно до яких витрати на правничу допомогу становлять 16 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, при зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції №0563220073 від 10 жовтня 2025 року в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved