Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 04.09.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування поданого позову представник позивача, Кравчук О.В., зазначає що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (надалі Товариство, ВФ ТОВ «ГРМУ», Позивач, Оператор ГРМ) на газифікований об`єкт будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Вказує, що як зазначено в п. 4 ч. 2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ, укладання Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. З урахуванням вищенаведеного, [PERSON] являється споживачем та отримувачем послуг з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою домоволодіння останнього, оскільки: - Будинок Відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що перебуває у користуванні ВФ ТОВ «ГРМУ», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище; - Відповідач здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника газу по наростаючій за його особовим рахунком, відображеному у сформованих довідках про фактичний обсяг спожитого природного газу, які додано да даної позовної заяви); А відтак, Відповідач здійснюючі зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті Позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та обов`язкового до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору розподілу природного газу). ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідач виконує в повному обсязі. Споживач за отримані послуги з розподілу природного газу не розрахувався, жодних заяв від останнього про відмову в отриманні послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався, що слугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу за надані послуги з розподілу природного газу. Борг Відповідача за послуги розподілу природного газу в період жовтня 2023 року червень 2025 року складає 10 322,81 грн. Також ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії здійснено розрахунок пені, 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони такого нарахування по дату звернення до Суду із даної заявою про видачу судового наказу, а саме Відповідачу нараховано: - 3 % річних в розмірі 280,17 грн, інфляційні нарахування 1121,08 грн. Таким чином, станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою загальна сума заборгованості Відповідача перед Заявником з урахуваннями основного боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат складає 11 724,06 грн. З врахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] заборгованість в сумі 11 724,06 грн. (одинадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 06 копійок), з якої сума основного боргу складає 10 322,81 грн. за період з жовтня 2023 року по червень 2025 року включно, 3 % річних в сумі 280,17 грн., інфляційне збільшення в сумі 1121,08 грн. та понесені Позивачем витрати за оплату судового збору в розмірі 2 422,40 гривень. До суду 17.11.2025 від представника Відповідача Цимбалюка В.І. надійшов відзив, в якому останній вказав, що Відповідач, як співвласниця публічної власності УРСР (України) вважає позовні вимоги позивача неправомірними та такими, що порушують його права як громадянки України з наступних підстав. Внаслідок відсутності з дати 28.06.1996 року закону про опис і прядок використання Державного Герба України національної держави Україна неможливо було у спосіб, передбачений національним законодавством України, ні зареєструвати Позивача, ні будь-кому продати національне багатство природній газ, державну газотранспортну систему, комунальні газові господарства, а тим більше уповноважити когось продавати природній газ, який є власністю всього українського народу конституційному і національному власнику в рази дорожче собівартості видобутого на території національної держави Україна природного газу. Усі постанови, рішення чи накази НКРЕКП приймала всупереч вимогам законодавства, тому що у цієї юридичної особи відсутня печатка із зображенням Державного Герба України», яка б відповідала вимогам ч.6 ст.20 Конституції України, а тому є підробленими, оскільки такі постанови посвідчені підробленою печаткою, яка не містить зображення Державного Герба України* національної держави Україна, згідно опису, встановленому ч.6 ст.20 Основним Законом. Саме тому НКРЕКП являється недержавним та неконституційним угрупуванням, а рішення та постанови, прийняті НКРЕКП щодо надання ліцензій приватним фірмам, які вчиняють антидержавну діяльність, в тому числі Позивачу ТОВ «Газорозподільні мережі Українм» є нікчемними, як і позовна заява, подана вищевказаною приватною конторою. Також, [PERSON] зазначив, що згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» «протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату. подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої ст. 2 Закону». Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. До суду 17.11.2025 від представника Відповідача Цимбалюка В.І. надійшов відзив на позовну заяву. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. Суд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі не відкладаючи її розгляду. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (надалі Товариство, ВФ ТОВ «ГРМУ», Позивач, Оператор ГРМ) на газифікований об`єкт будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області, а також території м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії, виданої Постановою Регулятора від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769), та є надавачем послуг з розподілу природного газу споживачам. На виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем, ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням https://vn.grmu.com.ua/ у розділі Важлива інформація, а також в газетах «Вінниччина» № 40 від 04.10.2023 р. та «Гайворонські вісті» № 40 від 05.10.2023 р. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону про ринок газу розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами (далі Кодекс ГРМ) та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу затверджується постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829 (зі змінами, далі Договір). Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.09.2025 5 За умовами пунктів 1.1, 1.2 та 1.3 Типового договору цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. [PERSON] являється споживачем та отримувачем послуг з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою домоволодіння останнього, оскільки: - Будинок Відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що перебуває у користуванні ВФ ТОВ «ГРМУ», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище; - Відповідач здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника газу по наростаючій за його особовим рахунком, відображеному у сформованих довідках про фактичний обсяг спожитого природного газу, які додано да даної позовної заяви); А відтак, Відповідач здійснюючі зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті Позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та обов`язкового до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору розподілу природного газу). ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідач виконує в повному обсязі. Споживач за отримані послуги з розподілу природного газу не розрахувався, жодних заяв від останнього про відмову в отриманні послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався, що слугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу за надані послуги з розподілу природного газу. За приписами п. 4 глави 6 розділу VI Кодексу, для побутових споживачів, на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні: 39 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення... Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1777) було встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України», зокрема, Вінницькій філії - у розмірі 1,76 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ). З урахуванням вказаного, на 2023-2025 роки Позивач (Оператор ГРМ) розрахував річну замовлену потужність об`єкта споживання Відповідача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за минулі газові роки наступним чином: І. Згідно довідки АТ «Вінницягаз» (попереднього Оператора ГРМ на території Вінницької області) протягом періоду з жовтня 2021 року по вересень 2022 року включно Боржником було спожито 3048,77 м. куб. природного газу (підтверджується довідкою про фактичний обсяг спожитого природного газу). Таким чином, з врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу з 01 січня 2023 р. по 31 грудня 2023 р. визначається наступним чином: 3048,77 м.куб. х 2,112 грн. за 1 м.куб. / 12 міс. = 536,58 грн. (щомісячна плата для Відповідача у 2023 році). ІІ. Згідно довідки АТ «Вінницягаз» (попереднього Оператора ГРМ на території Вінницької області) Протягом періоду з жовтня 2022 року по вересень 2023 року включно Відповідачем було використано 2749,00 м.куб. природного газу. Відтак, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Позивачем була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2024 року наступним чином: 2749,00 м.куб. х 2,112 грн. за 1 м.куб. / 12 міс. = 483,82 грн. (щомісячна плата для Відповідача у 2024 році). ІІІ. Протягом періоду з жовтня 2023 року по вересень 2024 року включно, Відповідачем було використано 2753,00 м.куб. природного газу. Відтак, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Позивачем була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2025 року наступним чином: 2753,00 м.куб. х 2,112 грн. за 1 м.куб. / 12 міс. = 484,53 грн. (щомісячна плата для Відповідача у 2025 році). ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідач виконує в повному обсязі. Споживач за отримані послуги з розподілу природного газу не розрахувався, жодних заяв від останнього про відмову в отриманні послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався. Таким чином, як вбачається з доданого до позовної заяви Розрахунку заборгованості за розподілений природний газ від 04.07.2025 року, борг Відповідача за послуги розподілу природного газу в період жовтня 2023 року червень 2025 року складає 10 322,81 грн. Слід додатково зазначити, що у згаданому Розрахунку заборгованості за розподілений природний газ від 04.07.2025 року міститься інформація (відомості) про Відповідача, про адресу газифікованого об`єкту, номер присвоєного EIC-коду, дані про засіб обліку природного газу та встановлені прилади. Також ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії здійснено розрахунок пені, 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони такого нарахування по дату звернення до Суду із даної заявою про видачу судового наказу, а саме Відповідачу нараховано: - 3 % річних в розмірі 280,17 грн, інфляційні нарахування 1121,08 грн. Таким чином, станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою загальна сума заборгованості Відповідача перед Заявником з урахуваннями основного боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат складає 11 724,06 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин становлять правовідносини щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Зі змісту положень ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абзацу 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 2,3 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 вбачається, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підстав і типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, умови якого є однаковими для всіх побутових споживачів України. Такий договір укладається з урахуванням положень статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Пунктом 32 розділу ІІІ Правил № 2496 зокрема передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. За загальними правилами доказування, визначеними статтями12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідач у відзиві вказує, що не споживачем послуг з постачання природного газу та не укладала з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії» будь-яких договорів. В той же час суд враховує, що відповідно в п. 4 ч. 2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ, укладання Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 717/341/21 та від 10.10.2023 у справі № 339/221/20. Судом встановлено, [PERSON] являється споживачем та отримувачем послуг з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою домоволодіння останнього, оскільки: - будинок Відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що перебуває у користуванні ВФ ТОВ «ГРМУ», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище; - Відповідач здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника газу по наростаючій за його особовим рахунком, відображеному у сформованих довідках про фактичний обсяг спожитого природного газу, які додано да даної позовної заяви); А відтак, Відповідач здійснюючі зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті Позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та обов`язкового до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Так відповідно дост. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України, розглядаючи справу №6-2951цс15 (постанова від 20.04.2016), а саме: «...споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». При цьому на підтвердження виникнення у споживача заборгованості у сумі 11 724,06 позивачем надано розрахунки спожитого газу та їх вартість. Таким чином, відповідач скористалася наданими послугами та приєдналася до публічного договору постачання природного газу в якості побутового споживача за адресою: [ADDRESS] з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] , але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, не сплачувала нараховані суми за поставлений природний газ у встановлені строки, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Будь-яких заперечень щодо розміру такої заборгованості, квитанцій про оплату наданих послуг в повному обсязі чи здійснення часткових оплат, відповідач не надала. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач не сплачувала нараховані суми за поставлений природний газ у встановлені строки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11 724,06 грн, (з урахуванням інфляційних витрат), яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо доводів відповідача щодо того, що Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» забороняє подавати подібні позови, та про наявність підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, то суд вважає їх необґрунтованими у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.2 ст.1 Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Таким чином відповідна заборона стосується не всієї заборгованості, а тієї, яка визначена в абзаці другому частини третьої ст. 2 вказаного закону. А саме заборгованість побутових споживачів, що врегульовується згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Отже визначена в Законі України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не поширюється на спірні правовідносини. На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 11 724,06 грн. Розподіл судових витрату справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі до стягнення з відповідача підлягає 2 422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved