Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до Деражнянського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.01.24 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено у електронній формі кредитний договір №3000019236 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом. Згідно з умовами обслуговування за договором виникають зобов`язання, використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування даним кредитом. Таким чином, шляхом підписання договору [PERSON] приєдналась до договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію від 18.12.2023 приймаючи його умови, розуміючи значення своїх дій та діяла добровільно. Позивач свої зобов`язання щодо надання кредиту виконав повністю та надав [PERSON] грошові кошти, однак відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 17 458,95 грн, з яких: 16 043,3 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 415,42 грн, - заборгованість за відсотками. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з Відповідача, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за договором у сумі 17 458,95 грн, та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про її виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 23.01.24 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено в електронній формі шляхом підписання удосконаленим електронним підписом кредитний договір №3000019236, на підставі якого Банк надав позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та Правилами кредитування. Шляхом підписання договору, [PERSON] приєдналася до Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) від 18.12.2023 року (чинний на момент укладення кредитного договору). Відповідно до п. 1 Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, в порядку та на умовах, передбачених Договором, Заявою-анкетою, Правилами, Тарифами Банку, Банк надає Клієнту послуги дистанційного обслуговування засобами Систем Інтернет-банкінгу та/або забезпечує електронну взаємодію Сторін. Згідно з п. 2.1. Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, удосконалений електронний підпис (УЕП) - електронний підпис створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Відповідно до п. 2.2.8. Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, Удосконалений ЕП Банку прирівнюється до власноручного підпису уповноваженої особи Банку. Згідно з п. 2.2.9. Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, всі банківські операції, угоди, інші документи, що здійснені в електронному вигляді, є електронними документами і вважаються такими, що укладені з додержанням письмової форми, і не можуть бути оскаржені через їх електронну форму. Відповідно до п. 2.2.10. Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, підписувач, який здійснює накладання електронного підпису на електронний документ, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа і свідомо застосовував свій підпис у контексті, передбаченому документом (підписав, погодив, засвідчив тощо). При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Розділом 1 Кредитного договору передбачено, що розмір кредиту становить 19 250,00 гривень. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 20.00 % річних до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Строк кредитування 60 місяців. Дата остаточного повернення кредиту 23.01.2029 року. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів згідно з графіком платежів. Також, [PERSON] підписано удосконаленим електронним підписом Паспорт споживчого кредиту. Своїм підписом у паспорті споживчого кредиту відповідач підтвердив ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування, підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливостей оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації. На виконання умов кредитного договору №3000019236 від 23.01.24 АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю, на підтвердження чого суду надано меморіальний ордер № 28484020 від 23.01.2024 на суму 19 250, 00 гривень. [PERSON] не виконувала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи їх не в повному розмірі або не сплачуючи взагалі. Така поведінка відповідача призвела до утворення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 26.08.2025 заборгованість становить 17 458,95 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 16 043,53 гривень, заборгованості за відсотками 1 415,42 гривень. З метою досудового врегулювання спору 20.08.2025 на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 3000019236 від 23.01.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електрону комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»). Як вбачається з матеріалів справи та наявного в справі кредитного договору, такий договір був підписаний відповідачем [PERSON] удосконаленим електронним підписом. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного вище, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved