Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

19.09.2025 від представника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" через систему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2111037425736 від 20.04.2021 у загальному розмірі 72 837 грн 86 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 20.04.2021між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено Договір № 2111037425736. За умовами кредитного договору відповідач отримала 5 900 грн 00 коп. на умовах строковості, зі встановленим граничним строком 1 рік, зі встановленими процентами за користування коштами: а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих відсотків за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в); д) тип процентної ставки - фіксована. ТОВ "Служба миттєвого кредитування" виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти. 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір № 1-12, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 2111037425736. 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем укладено договір № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 2111037425736. На цей день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2111037425736 від 20.04.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108 135 грн 20 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 900 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 102 235 грн 20 коп. Водночас, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач вимагає до стягнення заборгованість у розмірі 72 837 грн 86 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 900 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 66 937 грн 86 коп. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 28.10.2025. 28.10.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 24.12.2025. 24.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Ткаченко М. М. у позовній заяві просила проводити судовий розгляд за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копій договору про надання фінансових послуг № 2111037425736 від 20.04.2021 "Стандартний", заяви-анкети (для отримання кредиту) від 20.04.2021 (Додаток № 1 до кредитного договору), графіку платежів (Додаток № 2 до кредитного договору), Паспорта споживчого кредиту (додаток № 3 до кредитного договору), інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій, довідки від 05.05.2025 щодо зарахування коштів за договором, Правил надання грошових коштів у позику, підтверджується, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано 5 900 грн 00 коп. на строк 16 днів зі сплатою 1 888 грн 00 коп. відсотків за користування кредитом (а. с. 8-19). Право вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за кредитним договором № 2111037425736 від 20.04.2021 підтверджується: копіями: договору факторингу № 1-12 укладеного 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал", платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, реєстром боржників за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, Витягом з реєстру боржників за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021; договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 укладеного 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"; актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023 за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, Витягом з Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а. с. 24-58). Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором № 2111037425736 від 20.04.2021, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 108 135 грн 20 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 900 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами - 102 235 грн 20 коп. (а. с. 20-21, 22-23). Відповідно до статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням: 20.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] договору про надання фінансових послуг № 2111037425736, та подальшими укладеними договорами факторингу, за умовами яких позивач набув право вимоги у цій справі, і наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору про надання фінансових послуг № 2111037425736 від 20.04.2021, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів, сторони встановили строк кредитування до 16 днів до 05.05.2021. На час закінчення строку кредитування (05.05.2021) розмір заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 2111037425736 від 20.04.2021 склав 7 788 грн 00 коп., яка складається з: 5 900 грн 00 коп. - тіла кредиту; 1 888 грн 00 коп. - процентів за користування кредитом. Таким чином, лише наведений розмір заборгованості по відсоткам може бути стягнутий з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр", оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки за кредитним договором. Доказів щодо укладених додаткових угод до вказаного договору суду не надано, у тому числі щодо пролонгації договору позики. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Коллект Центр" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 2111037425736 від 20.04.2021 в розмірі 7 788 грн 00 коп., яка складається з: 5 900 грн 00 коп. - тіла кредиту; 1 888 грн 00 коп. - процентів за користування кредитом. У задоволенні решти позову належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", заявки на надання юридичної допомоги № 1450 від 01.08.2025; Витягу з Акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а. с. 70-76). Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial