Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

12 листопада 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 11 червня 1994 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина проживає разом з матір`ю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позову просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 червня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Селидове Донецької області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 11 червня 1994 року (а.с. 5). Прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2015 року Виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 15 (а.с. 3). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько відповідач [PERSON] , мати позивач [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні, що підтверджується виданою Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради довідкою від 30 вересня 2024 року №1203-5003472210 про взяття на облік внутрішньо переміщеною особи (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів буде частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 листопада 2025 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері [PERSON] , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved