Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

у жовтні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області від позивачки надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2024, після реєстрації якого вони спільно проживали з відповідачем та малолітнім сином позивачки [PERSON] . Останнім часом подружні відносини між сторонами погіршилися, почали супроводжуватись сварками та образами, в результаті чого зникло почуття взаємної поваги, розуміння, а також відсутня спільна побудова сімейних відносин щодо спільного проживання. Відносини, які виникли між ними наразі мають нестабільну, напружену та складну обстановку, важливі сімейні питання спільно не вирішуються. З серпня 2025 року сторони припинили спільно проживати, як подружжя через відсутність взаєморозуміння, в результаті чого вони не підтримують спілкування, як чоловік і дружина, спільний побут та господарство не організовують та не вирішують. За вказаних обставин, позивачка вважає неможливим в подальшому спільно проживати та зберегти шлюб, оскільки це суперечить її інтересам, має істотне значення для забезпечення права на особисте життя, а тому бажає шлюб розірвати. Неповнолітніх дітей від спільного сімейного життя з відповідачем вони не мають. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності на момент звернення з даним позовом відсутній. Позивачка вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки спільні відносини між нею та відповідачем припинені, а їх відновлення є неможливим. Після розірвання шлюбу позивачка бажає прізвище [PERSON] не змінювати та надалі іменуватися цим прізвищем. У зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.1-5). Ухвалами від 23.10.2025 року суд за клопотанням позивачки відстрочив їй сплату судового збору у розмірі 1\~211,20 грн за подання позову до ухвалення судового рішення у справі та відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18,19). Ухвалою від 20.11.2025 року суд залишив без розгляду подану відповідачем [PERSON] заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.30). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронних документів позивачці (а.с.22-24,33), у позові позивачка просить судовий розгляд даної справи проводити без її участі (а.с.4), відповідач повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти, повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.27,28,34,35). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 21.12.2024 р. Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 21.12.2024 року (а.с.9,10). За інформацією з довідки виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №09-05/07/312 від 14.10.2025 року відомо, що позивачка [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно відповіді з Єдиного демографічного реєстру №1917539 від 22.10.2025 року відомо, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, подружні відносини фактично припинені, з серпня 2025 року разом не проживають, спілкування не підтримують, спільного побуту і господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу потрібно залишити « [PERSON] », за її заявою. Відповідно до ч.2 ст.136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Відповідно до чч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.136,\~141\~ЦПК України,\~оскільки позов\~задоволено,\~але враховуючи\~те,\~що позивачці\~було відстрочено\~сплату суми\~судового збору\~у розмірі\~1\~211,20\~грн до\~часу ухвалення\~рішення судом,\~який вона\~не сплатила,\~а тому судовий збір за подачу даного позову до суду у розмірі 1 211,20 грн потрібно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved