Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

17 жовтня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 31 681,75 грн., сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 05 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № Р99.173.76287, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12 300,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно умов договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 12 300,00 грн., в строки визначені умовами Договору. Також, 07 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С03.173.76551 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу. Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 1 000,00 грн. строком до 07 грудня 2020 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом іншими платежами. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договорами кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість: - за Договором № Р99.173.76287 від 05 жовтня 2016 року станом на 03 грудня 2020 року (дата відступлення) становить 28 639,60 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 11 688,94 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 10 706,58 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 6 244,08 грн.; - за Договором №. С03.173.76551 від 07 грудня 2016 року станом на 03 грудня 2020 року (дата відступлення) становить 3 042,15 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 1 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 2 042,15 грн. 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до Договору факторингу № 12/90 перейшло право за кредитним Договорами № Р99.173.76287 від 05 жовтня 2016 року, № С03.173.76551 від 07 грудня 2016 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали суду від 19 листопада 2025 року разом з копією позовної заяви з додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № Р99.173.76287, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12 300,00 грн. строком на 24 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 8% (Маржа Банку). Станом на день укладання договору змінна частина ставки складає змінювану процентну ставку в розмірі 17,50% (а.с. 6-8). Крім того, 07 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С03.173.76551 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, відповідно до якого банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200,00 грн.; розмір кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 1 000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитної лінії становить 48,00% річних (а.с. 12-13). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. У подальшому, 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» як фактором було укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору та передається, в день укладання цього Договору, клієнтом фактору в електронному вигляді (на CD/USB у форматі .xls) та надсилається засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с. 28-30). Згідно з реєстром боржників від 03 грудня 2020 року до Договору факторингу №12/90 від 03 грудня 2020 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами укладеними з [PERSON] , а саме: - за кредитним Договором № Р99.173.76287 від 05 жовтня 2016 року, у загальному розмірі 28 639,60 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 11 688,94 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 10 706,58 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 6 244,08 грн.; - за кредитним Договором №. С03.173.76551 від 07 грудня 2016 року, у загальному розмірі 3 042,15 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 1 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 2 042,15 грн. (а.с. 31-34), що також підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 03 грудня 2020 року, складеною Акціонерним товариством «Ідея Банк» (а.с. 17,20). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» є правонаступником та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який був укладений між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» слід стягнути суму заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 31 681,75 грн., яка складається з: кредитного договору № Р99.173.76287 від 05 жовтня 2016 року у розмірі 28 639,60 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 11 688,94 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 10 706,58 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 6 244,08 грн.; кредитного договору №. С03.173.76551 від 07 грудня 2016 року у розмірі 3 042,15 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 1 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 2 042,15 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Ушакевич М.П., що підтверджується довіреністю від 02 січня 2025 року (а.с. 49), договором про надання правової допомоги № 02-24-1 від 01 липня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» (а.с. 37-40) та додатковою угодою № 1/1 від 01 липня 2024 року до договору надання правової допомоги № 24-24 від 01 липня 2024 року (а.с. 41). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 14 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» було підписано Акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 1 від 14 травня 2025 року, в якому, серед іншого, зазначено, що Адвокатським об`єднанням проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовних заяв для направлення до суду щодо кредитного договору № Р99.173.76287 та № С03.173.76551, за якими боржником є [PERSON] , розмір винагороди 14 000,00 грн. (а.с. 43). Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Ушакевич М.П., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 14 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з проведення консультації, вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial