Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У листопаді 2025 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь та утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця, але на кожну дитину не менше 50% і не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з цією заявою до досягнення дітьми повноліття. Мотивувала заявлені вимоги тим, що з 2008 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільних дітей [PERSON] та [PERSON] . Діти перебувають на утриманні позивачки проте коштів не вистачає, що стало підставою для звернення із позовом до суду. Ухвалою суду від 12.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судовому засіданні просила позов задовольнити із підстав наведених у ньому. Відповідач у судовому засіданні вказав на те, що наразі він зареєстрований як фізична особа підприємець проте розмір заробітку незначний. Повідомив, що він готовий платити аліменти, але не в значному розмірі, виявив бажання добровільно сплачувати аліменти. Вказав на те, що наразі він кошти дітям надає добровільно. Позивачка проти пояснень заперечила, вказала на те, що ті кошти, які відповідач надає дітям є незначними, вони не покривають витрат на харчування та речі першої необхідності. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує вікову категорію малолітньої дитини та звичайні потреби дитини, особу відповідача платника аліментів, який являється фізично здоровою людиною працездатного віку, відсутність на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї. А тому, враховуючи вищевикладене та з урахуванням обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача щомісячно аліментів у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1211,20 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial