Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1391-8723 від 7 травня 2024 року в розмірі 72000,00 гривень. В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») вказує про те, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] 7 травня 2024 року за допомогою веб-сайту товариства було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1391-8723 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачеві одноразового ідентифікатора С3156 для підписання кредитного договору, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 13100,00 гривень зі строком кредитування 365 календарних днів, базовий період 30 днів, знижена процентна ставка 1,45 % в день, стандартна процентна ставка 1,45 % в день. Комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Промо-ставка - 0,87% за кожен день. Додатковою угодою №1 від 9 травня 2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1391-8723 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1300,00 гривень. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідач не виконав. Станом на 19 вересня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 90466,38 гривень, з яких: 14400,00 гривень заборгованість за кредитом, 74101,38 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 1965,00 гривень прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Однак, позивачем було прийняте рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами та комісією у загальній сумі 18466,38 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 72000,00 гривень. Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1391-8723 від 7 травня 2024 року в розмірі 72000,00 гривень, що складається з: 14400,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом та 57600,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, вказавши про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 7 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою вебсайту було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1391-8723 (а.с. 11-20). Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С3156. Вказаний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Пунктом 2.2 зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 13100,00 гривень; строк кредитування - 365 календарних днів; базовий період 30 днів; знижена процента ставка 1,45 % в день; стандартна процентна ставка 1,45% за кожен день користування кредитом; комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (а.с. 13, 26 зв.- 27). Згідно п. 2.1 Додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1391-8723 від 9 травня 2024 року сторони домовились про надання відповідачу додаткових коштів у кредит у сумі 1300,00 гривень (а.с.34 зв.). Згідно довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1391-8723 від 7 травня 2024 року позивач здійснив видачу коштів за кредитним договором [PERSON] шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LigPay на картковий рахунок, платіж № [NUMBER] , в сумі 13100,00 гривень та 9 травня 2024 року платіж №2459664897, в сумі 1300,00 гривень (а.с. 37). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наявних у справі письмових доказів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк не виконав. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 38-44) вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 19 вересня 2025 року у [PERSON] наявна заборгованість за договором № 1391-8723, що становить 90466,38 гривень, з яких: 14400,00 гривень заборгованість за кредитом; 74101,38 гривень заборгованість за відсотками; 1965,00 гривень заборгованість за комісією. З матеріалів справи вбачається, що за Програмою лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивачем було здійснене часткове списання залишку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1391-8723 і розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача складає 72000,00 гривень з яких: 14400,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом та 57600,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами. [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 72000,00 гривень з яких: 14400,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом та 57600,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1), оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 11, 13, 15, 16, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 589, 590, 610-612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved