Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року в розмірі 84 469,38 грн., та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки останній не виконує умови договору. В обґрунтування позову вказує, що 20 січня 2016 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Заяву на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) №072/980/010158138/16 (надалі - Договір, Заява-Анкета), що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заяву на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії). №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок [NUMBER] , відкритий за заявою Відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Заяву на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві та погоджений з Позичальником, становить: 3,3% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою з карткового рахунку Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 52 760,00 грн. В подальшому, 20 вересня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24. Відповідно до Розділу 1 Договору Факторингу АТ «ОТП БАНК» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Правами Вимоги, що належали АТ «ОТП БАНК», і стало кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» за Кредитним договором №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому за Договором №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року заборгованість становить у розмірі 84 469,38 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 52 760,00 грн.; заборгованість по відсотках і комісії - 31 709,38 грн.; пеня - 0,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором в розмірі 84 469,38 грн. Не погоджуючись з пред`явленим позовом відповідачем 03 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, який суд не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи убачається, що відзив подано після спливу визначеного судом процесуального строку, при цьому клопотання про його поновлення відповідно до ст. 126 ЦПК України відповідачем не заявлялось, що свідчить про відсутність поважних причин такого пропуску. 09 червня 2025 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді від 10 червня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив про проведення розгляду справи за відсутності його представника, одночасно не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 20 січня 2016 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Заяву на оформлення дебетної картки № 072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Тарифів, які розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із текстами договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг, та які розміщені на офіційній інтернет-сторінці (офіційному сайті) Банку за електронною адресою www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) № 072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року, позичальник бажав оформити картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідний заяві та погодженій з позичальником,становить 3,3% в місяць. На дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Згідно з доданою до позовної заяви розпискою, підписаною відповідачем [PERSON] , він отримав картку АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] . На виконання умов вказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Із виписки з рахунку приватного клієнта № 072/980/010158138/16 за період з 20 січня 2016 року до 20 вересня 2024 року убачається, що відповідач активно користувався наданими АТ «ОТП Банк» грошовими коштами та здійснював погашення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року [PERSON] станом на 20 вересня 2024 року має заборгованість в розмірі 84 469,38. 20 вересня 2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Додатку №1 до Договору факторингу №01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року, а саме Реєстру боржників №2, ТОВ «СВЕАФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року в розмірі 84 469,38 грн., з яких: 52 760,00 грн. - сума боргу по тілу; 31 709,38 грн. - сума боргу по відсоткам. До правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом установлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надавався кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. При цьому, з розрахунку убачається, що станом на 20 вересня 2024 року [PERSON] за договором №072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року має заборгованість в розмірі 84 469,38 грн. Згідно з ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Як убачається, 20 вересня 2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Додатку №1 до Договору факторингу №01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року, а саме Реєстру боржників №2, ТОВ «СВЕАФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 072/980/010158138/16 від20 січня 2016 року в розмірі 84 469,38 грн., з яких: 52 760,00 грн. - сума боргу по тілу; 31 709,38 грн. - сума боргу по відсоткам. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з Правовою позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платіж для погашення кредитних заборгованостей по Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за вказаним кредитним договором всього в розмірі 84 469,38 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Факт отримання кредитних коштів підтверджується дослідженими судом виписками за рахунками, у яких наявні відомості про зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. З цього ж доказу убачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, частково сплачував заборгованість. Зазначені докази є належним та допустимими і підтверджують обставини, на які посилається позивач. Щодо відступлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором, то суд зазначає таке. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Разом з тим, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. На підставі досліджених доказів судом установлено, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, а [PERSON] прийняв умови та правила надання банківських послуг, однак у порушення умов указаних договорів не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання прийнятих на себе зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору. Оскільки ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «ОТП Банк», відповідач взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, в строки, передбачені графіками погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатив, чим порушив вимоги кредитного договору, а також з огляду на відсутність яких-небудь заперечень відповідача або доказів сплати ним за кредитним договором, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором № 072/980/010158138/16 від 20 січня 2016 року в розмірі 84 469,38 грн., з яких: 52 760,00 грн. - сума боргу по тілу; 31 709,38 грн. - сума боргу по відсоткам. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги повне задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» також підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved