Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «Споживчий центр» в особі представника Пилипчук А.С. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з останнього на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 04.11.2023-100002985 від 04.11.2023 у розмірі 14\~664,95 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що 04.11.2023\~між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір (оферти)\~№ 04.11.2023-100002985,\~який останнім\~підписано електронним\~підписом одноразовим\~ідентифікатором.\~Відповідно до\~умов Договору\~відповідачу надано\~кредит у\~розмірі 7000,00\~грн,\~строком на\~70\~днів.\~Відповідно до\~умов Договору:\~дата видачі\~кредиту \~04.11.2023;\~дата повернення\~(виплати)\~кредиту -\~12.01.2024;\~період користування\~кредитом \~кожні наступні\~14\~днів з\~дня надання\~кредиту (надалі\~ «черговий\~період»);\~продовження строку,\~на який\~надається кредит,\~не передбачене.\~У Позичальника\~та Кредитодавця\~відсутнє право\~продовжувати строк\~кредитування або\~строк виплати\~кредиту.\~Процентна ставка\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~1,35%\~за 1\~(один)\~день користування\~Кредитом яка\~застосовується протягом\~всього строку,\~на який\~надається Кредит\~(надалі\~ «процентна\~ставка»).\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~Проценти розраховуються\~шляхом множення\~Кредиту/залишку\~Кредиту (база\~розрахунку)\~на кількість\~днів користування\~Кредитом/залишком\~Кредиту та\~на процентну\~ставку,\~яка застосовується\~у відповідному\~періоді.\~ Комісія,\~пов`язана з\~наданням Кредиту\~(надалі\~ «Комісія»)\~ 15%\~від суми\~Кредиту та\~дорівнює 1050,00\~грн,\~розраховується шляхом\~множення суми\~Кредиту (база\~розрахунку)\~на розмір\~Комісії у\~відсотковому значенні.\~Нараховується Кредитором\~та обліковується\~в день\~видачі кредиту.\~ТОВ «Споживчий\~центр» свої\~зобов`язання за\~Кредитним договором\~виконав у\~повному обсязі.\~У свою\~чергу [PERSON] \~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором належним\~чином не\~виконує,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~дату подання\~позовної заяви,\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~14\~664,95\~грн,\~з яких:\~7\~000,00\~грн -\~заборгованість по\~тілу кредиту;\~6\~614,95\~грн -\~заборгованість по\~процентам;\~1\~050,00\~грн \~комісія.\~У зв`язку із зазначеним, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 14\~664,95\~грн та судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого. \~ \~ \~ \~Судом на підставі наданих матеріалів\~встановлено, що 04.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.11.2023-100002985, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с.16-25). За умовами кредитного договору: позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн, строком на 70 днів; спосіб перерахування коштів кредиту банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] ; дата видачі кредиту 04.11.2023; дата повернення кредиту 12.01.2024; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період»); продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія») 15% від суми Кредиту та дорівнює 1050,00 грн, розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом відображена у Паспорті споживчого кредиту. (а.с.24-25). Представник позивача у позовній заяві зазначає, що всупереч умовам Кредитного договору № 04.11.2023-100002985 від 04.11.2023, [PERSON] не виконав свого зобов`язання перед позивачем. Як видно зі змісту позовної заяви, станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 14\~664,95 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6\~614,95 грн - заборгованість по процентам; 1\~050,00 грн комісія. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, з боку позивача суду надано: копію заявки від 04.11.2023, копію Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), копію таблиці обчислення вартості кредиту від 04.11.2023, копію Додатку до анкети позичальника, копію Паспорта споживчого кредиту, копію підтвердження укладання кредитного договору, Довідку-розрахунок та копію квитанції LIQPAY. Так, із наданих позивачем документів вбачається, що Кредитний договір № 04.11.2023-100002985 від 04.11.2023 сторонами укладено в електронній формі. При цьому, матеріали справи не містять жодних належних доказів виконання ТОВ «Споживчий центр» своїх зобов`язань перед відповідачем за вказаним Договором. Тобто, позивач не надав суду належних доказів здійснення транзакцій у розмірі 7 000,00 грн на картковий рахунок відповідача [PERSON] , а також квитанції про зарахування на картковий рахунок відповідача вказаної суми кредиту. Крім того, з боку позивача суду не надано доказів належності саме відповідачу [PERSON] картки з номером, на який нібито була перерахована сума кредиту. При цьому, позивач не скористався своїм правом на витребування доказів і не заявляв клопотань про витребування з банківських установ відомостей щодо перерахування суми кредиту на рахунки, відкриті на ім`я [PERSON] . Позивачем також не надано до суду виписки по рахунку відповідача за Кредитним договором № 04.11.2023-100002985 від 04.11.2023. У\~статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі\~ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій\~ст.\~639\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1ст. 642 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~з урахуванням положень статей\~526, 527, 530 Цивільного кодексу України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі № 161/16891/15-ц. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Статтею 76\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 6\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Подані позивачем докази щодо заборгованості (Довідка-розрахунок про стан заборгованості), не є підтвердженням виконаних банківських операцій. Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла зазначена заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного Договору. Згідно із Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12.04.2012 № 578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Отже, надана позивачем Довідка-розрахунок про стан заборгованості не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання відповідачем кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаним вище Договором. Будь-яких інших належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог з боку позивача суду не надано. Надані з боку позивача докази є недостатніми, а тому суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За таких обставин, з урахуванням викладеного вище, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Далі, згідно зі\~статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України,\~судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно із платіжною інструкцією № СЦ00040022 від 19.09.2025 при пред`явленні позовної заяви до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1). \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 1\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на результат вирішення спору та відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed