Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

І. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 29 липня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 липня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №78161839, за умовами якого відповідач отримав у позику 6 000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2,5 % на день. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за цим договором. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 22 537,50 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 16 537,50 грн. заборгованості за відсотками. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні належні докази видачі кредиту. Додатково вважає, що в матеріалах справи відсутні докази передачі позивачу права вимога за кредитним договором. Крім того вважає, що позивач неправомірно нараховує відсотки поза межами строку кредитування. 1.3. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Позивач свого представника у судове засідання не направив, але у тексті позову просить суд слухати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв. ІІ. Мотивувальна частина. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, з таких підстав. 2.1. Встановлені судом фактичні обставини справи, а також зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07 липня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №78161839, за умовами якого відповідач отримав у позику 6 000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2,5 % на день. За договором факторингу позивач набув права вимоги за цим договором. Позивач обліковує за відповідачем заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 537,50 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 16 537,50 грн. заборгованості за відсотками. Отже спірні правовідносини виникли з приводу повернення кредиту, який був отриманий відповідачем у фінансовій установі, а тому врегульовані положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). 2.2. Позиція суду. 2.2.1. Щодо доводів відповідача про відсутність доказів видачі кредитних коштів. Стосовно доводів відповідача про те, що кредит йому фактично не видавався, то це спростовується витребуваною судом інформацією з АТ «Універсал банк», з якої слідує, що 07 липня 2023 року на картку відповідача № [NUMBER] було зараховано платежі на 2 800,00 грн. та 3 200,00 грн. Вказане підтверджує, що саме відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 6 000,00 грн. 2.2.2. Щодо доводів відповідача про відсутність належних доказів передачі права вимоги за кредитним договором. Як слідує з матеріалів справи, факт передачі від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача права вимоги за кредитним договором підтверджується договором факторингу від 14 червня 2021 року №14/06/21 та додатковою угодою №21 від 20 березня 2024 року до нього, актом прийому-передачі реєстру боржників від 20 березня 2024 року, платіжною інструкцією від 26 березня 2024 року про перерахування коштів за договором факторингу, витягом з реєстру боржників від 20 березня 2024 року, який підписаний обома сторонами. Вказані документи у своїй сукупності підтверджують факт передачі позивачеві права вимоги за кредитним договором. З огляду на вищевикладене суд відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність доказів передачі права вимоги до позивача, як нового кредитора. 2.2.3. Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 6 000,00 грн підлягають до задоволення у повному обсязі. 2.2.4. Щодо позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на день. В такому випадку розмір відсотків становить 4 500,00 грн. (6 000 х 0,025 х 30). Тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує договірні відсотки у розмірі 4 500,00 грн., а у задоволенні решти позову відмовляє за безпідставністю. 2.3. Розподіл судових витрат. Оскільки суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 410,44 грн. (3 028,00 х (10 500 / 22 537,50)). Доводи сторони відповідача про те, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи суд до уваги не бере, оскільки з наданої довідки до акту огляду МСЕК слідує, що інвалідність була надана до 01 жовтня 2025 року. Завіряючи копію цієї довідки та подаючи її суду 06 жовтня 2025 року, представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. не могла не розуміти, що довідка вичерпала свою дію. Доказів продовження відповідачеві ІІ групи інвалідності після 01 жовтня 2025 року сторона відповідача суду не надала (а.с. 59-60). У зв`язку з вищенаведеним, суд стягує судовий збір з відповідача у загальному порядку відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial