Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.03.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту: для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200 000 гривень. Процентна ставка - 26 % річних. Тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості станом на 20.12.2021 становив 25 515,25 гривень. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.03.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість у розмірі 25 515,25 гривень. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 25 515,25 гривень, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 200 гривень. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 13.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2019 [PERSON] підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої позичальник пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до зазначеної оферти, тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «Максимум готівка», мета Кредиту для особистих потреб. Запропоновано банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та випустити міжнародну платіжну карту MC DEBIT WORLD строком дії 3 роки з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка - 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (а.с. 5). Підписанням цієї оферти позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням угоди ознайомлений, в тому числі у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; надання якої передбачено нормами закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Всі відносини та істотні умови надання та користування кредитом, що не врегульовані угодою, запропоновано позичальником врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена на сайті банку: www.alfabank.com.ua. Також 20.03.2019 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, умови якого є аналогічними оферті на укладання угоди про надання кредиту від 20.03.2019 (а.с. 6). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою з особового рахунку за період 20 березня 2019 року до 18 грудня 2020 року (а.с. 15-20). 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Згідно з п. 2.1. договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених основними договорами. Право вимоги, що відступається згідно з договором включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту (п. 2.2. договору факторингу). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 515,25 гривень. За відомостями, що містяться у розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 20.12.2021 заборгованість за кредитним договором становить 25 515,25 гривень, з яких: 21 796,08 гривень - прострочене тіло кредиту; 2 561,31 гривня - відсотки за користуванням кредитом; 609,77 гривень - овердрафт (несанкціонована заборгованість); 548,09 гривень- неустойка (штраф). Норми права, які були застосовані судом За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що за приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України). Мотивована оцінка та висновки суду Як встановлено судом, 20 березня 2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. З наданої позивачем виписки з карткового рахунку вбачається, що банк виконав свої зобов`язання, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній активно користувався, здійснюючи відповідні платежі, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідачем не спростовано факт отримання кредитних коштів, а також не надано доказів, які підтверджують повернення кредиту в повному обсязі, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та овердрафтом (несанкціонованою заборгованістю). Щодо вимог про стягнення неустойки за кредитним договором, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Поряд із цим, пунктом відповідно до п. 15 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Станом на 20.12.2021 заборгованість зі сплати неустойки (штрафу) становить 548,09 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21). На підставі вищевикладеного, з відповідача не підлягає стягненню неустойка (штраф) в сумі 548,09 гривень, оскільки у такому випадку відповідач звільнений від відповідальності за несплату неустойки (штрафу) після встановлення карантину, а саме з 12 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 967,16 гривень, з яких: 21 796,08 гривень - прострочене тіло кредиту; 2 561,31 гривня- відсотки за користуванням кредитом; 609,77 гривень - овердрафт (несанкціонована заборгованість). Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 962,96 грн (3028х24967,16 /25515,25). Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Статтею 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування зазначених витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору № 03-07/24 про надання юридичних послуг від 03.07.2024; копію акту приймання передачі наданих послуг від 02.06.2025 на загальну суму 9 200,00 грн; копію платіжної інструкції № 2731 від 10.06.2025 на оплату юридичних послуг згідно з договором № 03-07/24 на суму 9 200 грн. При цьому в описі наданих правових послуг зазначені загальні фрази, що характеризують обсяг наданої правової допомоги, а саме: надання усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу. При цьому, слід зазначити, що у цій категорій справи, правова практика є усталеною, представник позивача особистої участі у судовому засіданні не брав, відзив на позов від відповідача не надходив. Відповідь на відзив адвокатом не складався. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial