Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22039000133042 від 24.06.2019 у розмірі 10940,38 грн. А також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 24.06.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22039000133042. Відповідно до кредитного договору, банк надає клієнту споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 15.12.2021 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21. Відповідно до умов якого АТ «Банк кредит Дніпро» відступило право вимоги за кредитним договором відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс». Отже позивач набув право вимоги до відповідача. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 10940,38 грн, з яких: 1) заборгованість по тілу кредиту 6208,00 грн; 2) заборгованість по відсотках 652,38 грн; 3) заборгованість по комісії 4080 грн. Позивач, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направив повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Справа надійшла до Кегичівського районного суду Харківської області за підсудністю на підставі ухвали Берестинського районного суду Харківської області від 28.10.2025 відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 20.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам надано час для подання заяв по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив про розгляд справи без його участі,, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, що 13.07.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22039000133042, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами згідно умов договору: цільове призначення на споживчі потреби, сума кредиту 6800 грн, зі строком кредитування 12 місяців; дата повернення кредиту 24.06.2020; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 6% від суми кредиту; процентна ставка фіксована на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,07% річних (п.1.1. Договору). Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговуванням кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних платежів. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів (п.п. 2.1., 2.2. Договору). Згідно з Графіком платежів позичальник мав сплачувати обов`язковий щомісячний платіж до 24 числа кожного місяця в розмірі 974,67 грн по 24.06.2020 включно. Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе зобов`язання повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором . Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір та між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Після укладення кредитного договору позивач свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 6800 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Згідно з випискою по особовому рахунку, а також розрахунком заборгованості позичальник користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором, та мав заборгованість станом на 14.12.2021 в розмірі 10940,38 грн, з яких тіло кредиту 6208 грн, проценти 652,38 грн, комісія 4080 грн. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу №15/12/21. Згідно п.1.1. договору на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до п. 2 цього договору правом вимоги є право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених боржниками кредитних договорів. Згідно з п. 6.2.2. Договору, права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги в день підписання договору та набрання ним чинності. 15.12.2021 сторонами договору факторингу був підписаний акт приймання-передачі прав вимоги Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Цикл Фінанс» передано право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22039000133042 від 24.06.2019 у розмірі 10940,38 грн, з яких: тіло кредиту 6208 грн, проценти 652,38 грн, комісія 4080 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1ст. 512 ЦК України). Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Цикл Фінанс» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору №22039000133042 від 13.07.2019, що був укладений між первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка становить 10940,38 грн, з яких: тіло кредиту 6208 грн, проценти 652,38 грн, комісія 4080 грн. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором в сумі 6208 грн - сума основного боргу за тілом кредиту, 652,38 грн заборгованість за відсотками, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати передбачених договором платежів. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 4080 грн, то суд вважає їх таким, що не підлягають стягненню з відповідача, з таких підстав. Відповідно до п. 1.2 договору щомісячна комісія за надання кредиту становить 6 % від суми наданого Кредиту. Відповідно до цього пункту договору позичальнику була нарахована заборгованість за комісією в розмірі 4080 грн. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Отже, нарахована відповідачу комісія за кредитним договором не підлягає стягненню. На підставі викладено, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6860,38 грн, яка складається з тіла кредиту - 6208 грн та відсотків 652,38 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Як вбачається з платіжної інструкції, позивач за подання позову до суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1519,01 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 6860,38 грн.х2422,40грн./10940,38грн). Також позивачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. Ці витрати підтверджуються копіями: договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до цього договору, детального опису робіт, акту про підтвердження факту надання правничої допомоги, ордеру, свідоцтва про прав на заняття адвокатською діяльністю, У зв`язку з частковим задоволенням позову на відповідача покладається сплата понесених позивачем витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1881,21 грн (6860,38 грн *3000грн/10940,38грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial