Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект центр» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. Ухвалою суду від 18.10.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. На підставі рішення ВРП від 10.10.2024 №2994/0/15-24 щодо зміни територіальної підсудності судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу між суддями від 05.05.2025 для розгляду цивільної справи визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. Ухвалою судді від 09 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування позову посилається на те, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3742652, шляхом підписання електронним підписом, відповідно до якого позичальнику надано кредит в розмірі 20000 грн., строк користування кредитом 30 днів, дата повернення кредиту 12.09.2021, проценти за користування кредитом 7500 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5%від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Божників, у т.ч. Договору відповідача. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору про відступлення права вимоги №10-01/23 від 10.01.23, в тому числі у т.ч. Договору відповідача. Станом на сьогодні заборгованість за договором позики відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачується, у зв`язку із чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідач відзиву не надав. Фактичні обставини встановлені судом. 13 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3742652, який було підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п. 1). Розділом «Предмет договору» визначено параметри позики: сума кредиту 20 000,00 грн. у валюті українська гривня, строк кредитування 30 днів з 13.08.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12.09.2021. Орієнтовна реальна річна процентна ставка у розмірі 11,215.00 відсотків. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту 2000 грн. На підтвердження факту успішного проведення грошових коштів позивачем надано платіжне доручення №53629959 від 13.08.2021, за яким [PERSON] перерахована сума 20 000 грн. на картку [NUMBER] кошти згідно договору 3742652. 29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 3742652 від 13.08.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників, що є додатком № 3 до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 176 500 грн, з яких: 20 000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 154 500,00 грн - заборгованість нарахованими процентами, заборгованість за нарахованими комісіями 2 000 грн. Проте позивач заявляє до стягнення суму меншу ніж та, що міститься у розрахунку. Таким чином просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 120061,00 грн., з яких:20 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 98061,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, заборгованість з комісії 2 000 грн. Норми права застосовані судом. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно дост.1054ЦК України за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст. 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.1ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Положеннями статей 1077,1078ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з частиною 3 статті12, частиною 1 статті81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Висновки суду. Судом встановлено, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір кредитування, умови якого первісним кредитором виконано в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 53629959 від 13.08.2021 на суму 20 000,00 грн. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, отримані кредитні кошти у повному обсязі не повернув, доказів зворотного суду не надав. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі ланцюга договорів факторингу та відступлення права вимоги. Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення суми основного боргу (тіла кредиту), яка згідно з матеріалами справи становить 20 000,00 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню заборгованість за комісією у розмірі 2 000,00 грн, що була передбачена умовами договору при його укладенні. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 98 061,00 грн, суд зазначає таке. Згідно з розрахунком позивача, сума нарахованих відсотків майже в п`ять разів перевищує суму основного боргу. Суд враховує, що пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» та Директиви 2005/29/ЄС, споживачі мають право на захист від несправедливих торговельних практик та умов договорів. Нарахування відсотків, які в декілька разів перевищують суму основного зобов`язання, за своєю природою є несправедливим та покладає на споживача надмірний тягар. Вказаний підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2025 у справі № 932/6206/24, щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін та неприпустимості неспівмірного боргового навантаження. Враховуючи вищенаведені норми та принципи, суд вважає за необхідне застосувати принцип пропорційності та зменшити розмір заборгованості за відсотками до розміру основного зобов`язання, а саме до 20 000,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 20 000,00 грн (основний борг) + 20 000,00 грн (відсотки) + 2 000,00 грн (комісія) = 42 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Що стосується судових витрат, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково (в межах суми тіла кредиту та співмірних відсотків), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 196,25 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 укладений з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявка про надання юридичної допомоги №269, витяг з акту№4 від 08.03.2024 та платіжна інструкція від 15.03.2024 про сплату послуги за надання правничої допомоги. Проте, вирішуючи питання про їх розподіл, суд враховує критерії обґрунтованості та пропорційності, визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Дана справа є малозначною, не відноситься до категорії складних і має типовий характер, що не потребує значних витрат часу на опрацювання нормативної бази чи проведення складних розрахунків. Крім того, заявлений обсяг часу на підготовку позову (8 годин) є неспівмірним із фактичною складністю справи. Враховуючи викладене, а також принцип пропорційності та часткове задоволення позову, суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Outcome: partial