Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Зміст заяви. [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Заявник обгрунтовує свою заяву тим, що у 2001 році померла його теща [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку. У 1996 році померла заповіла заявнику цей житловий будинок. Заявник вважає, що оскільки він вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] (доглядав за будинком, обробляв город тощо), то відтак вчинив усі небхідні дії для прийняття спадищи. Однак у 2025 році нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що у відповідності до законодавства, яке діяло на час смерті [PERSON] , він фактично прийняв спадщину після останньої. Посилаючись на зазначене вище, просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті тещі [PERSON] . Процесуальні дії та рішення. Ухвалою судді від 17.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явився. Адвокат заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву. Заінтересована особа в судове засідання явки представника не забезпечила, подала до суду повідомлення про розгляд справи без участі представника та про відсутність заперечень стосовно заяви. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Як роз`яснено у п. 2 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлені фактичні обставини справи. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] , заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . Заявник зареєстрований та проживає у селі Поділля Тернопільського району Тернопільської області. 20 вересня 1980 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про одруження [NUMBER] . [PERSON] є дочкою [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження. [PERSON] (заявник) є зятем [PERSON] . [PERSON] отримала Свідоцтво про право власності на жилий будинок від 30.09.1992, яке посвідчує, що цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташовний в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, що складається з одного члена колгоспного двору - [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Остап`євської ради народних депутатів № 34 від 29.09.1992. 10 липня 1996 року [PERSON] склала заповіт, що вона на випадок смерті, все майно, де би воно не знаходилося, із чого би воно не складалося, в тому числі із житлового будинку, все те, що належитиме їй на день її смерті, заповідає [PERSON] , жителю села Поділля Підволочиського району Тернопільської області. Заповіт в реєстрі зареєстровано під № 6, посвідчено секретарем виконкому Остап`євської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. [INFO] [PERSON] померла у село Остап`є Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до архівних довідок від 07.10.2025 №843, №844 по документах архівного фонду Остап`ївська сільська рада у погосподарських книгах села Остап`є, станом на 2001, 2002 рік значиться господарство [PERSON] , 1931 р.н., голова господарства. Проживала сама. Господарство закрито - 26.09.2001. Відповідно до інформації БТІ Підволочиського району від 08.10.2025 №338 житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в БТІ Підволочиського району за №107 в книзі № 1 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, він належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30.09.1992, рік будівництва житлового будинку - до 1939 року. [PERSON] видана довідка за підписом старости Остап`ївського старостинського округу від 17.10.2025 № 8-439 про те, що він вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (доглядав за будинком, вів господарство, оброюбляв городи). Довідка видана на підставі акту опитування сусідів №8-55 від 17.10.2025. 08 жовтня 2025 року на замовлення [PERSON] було виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Надалі [PERSON] звернувся в Підволочиську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] . Підволочиська державна нотаріальна контора у відповіді від 17.10.2025 №152/02-31 зазначила, що оскільки [PERSON] в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини та на момент смерті не проживв із спадкодавицею за однією адресою, то він вважається таким, що не прийняв спадщину, а тому йому рекомендовано звернутися до суду. Спадкова справа після смерті [PERSON] на таке спадкове майно як житловий будинок по [ADDRESS] не відкривалась. Норми законодавства та мотиви, з яких виходив суд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Цивільний кодекс України (ЦК України), який набрав чинності 01.01.2004, у Книзі шостій „Спадкове право містить норми, які врегульовують правовідносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] (2001 рік) спадкові відносини були врегульовані відповідними нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Так, відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. З положень ст. 549 ЦК УРСР вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2024 року в справі № 757/28019/21 (провадження 61-4025св24) та від 24 березня 2021 року в справі № 202/2792/19 (провадження № 61-10473св20)). Таким чином, ЦК УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. У судовому засіданні свідок [PERSON] , 1958 р.н., яка є дочкою померлої [PERSON] та дружиною заявника, пояснила, що її мати [PERSON] заповіла житловий будинок в селі Остап`є Тернопільського району [PERSON] . У свою чергу [PERSON] постійно після її смерті доглядав за будинком, утримував його в належному стані, виконував різні необхідні господарські роботи навколо будинку, постійно туди приїжджав та приїжджає, ставився до майна як до власного. Як зазначено в п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. У ході судового розгляду було встановлено, що заявник після смерті [PERSON] вступив у фактичне управління та розпорядження спадковим майном, що полягало в догляді за господарством, житловим будинком померлої. Про такі дії спадкоємця, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, у судовому засіданні ствердили також свідки [PERSON] (сусідка), [PERSON] . Вказані обставини з урахуванням вказаних правових норм, свідчать про те, що [PERSON] фактично (діями по догляду за будинком) та юридично (наявність у нього правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно) вступив в управління спадковим майном та є таким спадкоємцем, який прийняв спадщину. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини та права власності. З огляду на викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту прийняття ним спадщини за заповітом після смерті [PERSON] підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved