Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, який мотивує тим, що [INFO] в м. Буринь Конотопського району Сумської області померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майне, до складу якої входить, в тому числі, житлового будинку з господарським спорудами, загальною площею 61,5 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємницею першої черги за законом на майно померлої матері та прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса та на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 5920987000:07:002:0727 отримала свідоцтво про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житлового будинку з господарським спорудами належного [PERSON] , нотаріусом їй було відмовлено, оскільки із договору купівлі-продажу від 29.08.1991 року не зрозуміло, який тип нерухомого майна мала у власності спадкодавець [PERSON] , частки житлового будинку чи квартиру за [ADDRESS] у житловому будинку та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування. На підставі викладеного, просила визнати за нею право власності на частки житлового будинку (літер А-1), яка складає загальну площу 61,5 кв.м, житлову площу 32,9 кв.м. та господарські споруди: прибудова «а2», літня кухні (літер Б), сарай (літер В), сарай (літер Г), сарай (літер Д), погріб (літер Пт), навіс (літер И), вбиральня (літер У), частки сараю (літер Ж), частки огорожі (літер N), які розташовані за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Буринь Конотопського району Сумської області. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 11.11.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Скорик Л.В. подала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі та участі позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та просила розгляд справи проводити без її участі. Від представника відповідача Буринської міської ради Сумської області Сіренко А.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона також зазначила, що за наявності підстав для задоволення позову, встановлених судом, Буринська міська рада, як відповідач не заперечує. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження, розірвання шлюбу, про шлюб та смерть (а.с.5, 8, 9, 10, 11). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,0664 га, для індивідуального житлового будівництва, яка розташована в [ADDRESS] та належала [PERSON] відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 25.05.2009 року на підставі рішення 20 сесії 5 скликання Буринської міської ради від 07.04.2009 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010962701026 та частина житлового будинку з господарським спорудами, житловою площею 32,9 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належала [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу від 29.08.1991 року посвідченого Ключником Ю.В., держаним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №905 (а.с.6-7, 17). На частину спадкового майна, а саме земельну ділянку розміром 0,3253 га, кадастровий номер: 5920987000:07:002:0727, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Суховерхівської сільської ради Конотопського (колишнього Буринського) району Сумської області, належну [PERSON] , [PERSON] 22.07.2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане [PERSON] , приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області та зареєстроване в реєстрі за №1318 (а.с.13). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкові справи після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Головенською Л.В. зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 73689619, номер у нотаріуса 29/2025 (а.с.12). Згідно довідки №16 від 21.02.2025 ФОП [PERSON] виданої [PERSON] в тому, що 1/1 частка житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.1991 року, р.№905, посвідченого Буринською ДНК належить [PERSON] .. У примітці зазначено: [ADDRESS] згідно Розпорядження міського голови №10-ОД від 19.02.2026 р. Загальна площа будинку становить 122,2 кв.м, житлова - 61,5 кв.м, загальна площа частини житлового будинку становить 61,5 кв.м, житлова площа становить 32,9 кв.м. На земельній ділянці 5920910100:00:020:0060 розташовані: житлового будинку «А1», прибудова «а2», тамбур «а4», літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», сараю «Ж», погріб «Пг», навіс «И», вбиральня «У», огорожі N. Сарай «Б» переобладнано в літню кухню, збудовано навіс «И», вбиральня «У», що не потребує дозвільної документації згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 р. №406. Сараї «В», «Г», «Д», «Ж» збудовані до 05.08.1992 р. (а.с.18). 28.11.2023 року на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-23). Згідно звіту про оцінку майна, виготовленого ФОП [PERSON] , вартість житлового будинку садибного типу що складає 61,5 м2 від загальної площі будинку 122,2 м2 з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою площею 0,0664 га, за адресою: [ADDRESS] станом на 31.07.2025 року склала: 96700 грн., в тому числі: 1/2 житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: 67100 грн., земельної ділянки. В межах якої розташований житлового будинку, склала: 29600 грн. (а.с.33-58). З метою оформлення спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , а саме житлового будинку житловою, який розташований в [ADDRESS] , з надвірними спорудами [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В., однак отримала письмове роз`яснення, що видача свідоцтва про право на спадщину на її ім`я унеможливлюється, оскільки із договору купівлі-продажу, посвідченого Буринською державною нотаріальною конторою Сумської області 29.08.1991 року за р. №905, не зрозуміло, який тип нерухомого майна мала у власності спадкодавець [PERSON] : частку житлового будинку чи квартиру за [ADDRESS] (а.с.14). Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2009 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для позивача [PERSON] звернення до суду з цим позовом є єдиним способом захисту своїх прав, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи викладене, оскільки дослідженими судом доказами встановлено, що позивач прийняла спадщину, яка їй належить з часу її відкриття, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на неї через різницю у типі нерухомості зазначену в договорі купівлі-продажу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved