Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником 1/2 частини об`єкту нерухомого майна магазин, загальною площею 650,6 кв.м. (о/р [NUMBER] ), що знаходиться в багатоквартирному дев`ятиповерховому будинку, обладнаному загальнобудинковим вузлом обліку теплової енергії, в якому діють внутрішньобудинкові системи опалення за адресою: [ADDRESS] . ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з теплопостачання вказаного будинку. Однак, покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 19.10.2023 року по 15.04.2025 року у сумі 40057,49 грн.; різниця в нарахуваннях за період з 19.10.2023 по 15.04.2025 у сумі 3094,35 грн.; плата за абонентське обслуговування за період з 01.10.2023 по 30.06.2025 у сумі 708,54 грн., а всього 43860,38 грн. У добровільному порядку борг не погашений. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.08.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. На адресу суду 03.09.2025 року від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги через недоведеність, а саме не підтвердження належними, допустимими доказами даних, які було використано під час нарахування спірного платежу теплопостачання, також через відсутність визначеного законом або договором обов`язку сплати послуги теплопостачання за підвищеним тарифом. Вказано, що формули, які застосовує позивач, передбачають визначення опалювальної площі усіх приміщень у багатоквартирному будинку. Поряд з цим позивач не надав допустимого та належного доказу, який підтверджує ці дані. При розрахунку загальної кількості теплоти, спожитої на опалення місць загальної користування у багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, площа місць загального користування визначається на рівні поверху. Вказує, що площа підвалів і горищ до розрахунку не включається. Отже зазначені дані не можуть бути підтвердженні власного довідкою позивача, яка по суті є неналежним доказом. Крім того, зазначено, що усі інші співвласники цього ж будинку сплачують за цю саму послугу теплопостачання, яка по суті утримання спільного майна, що виражається у оплаті загальнобудинкових потреб опалення за тарифом «Населення», крім цього позивач їм не нараховував різницю у вартості нарахування, в той час як позивачу визначив у рахунку за теплопостачання як виходячи з тарифу "Інші споживачі". Тобто важливою є та обставина, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не з комерційною, а побутовою метою, а саме виконання обов`язку по утриманню спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідач не погоджується саме із розміром спірних нарахувань, оскільки тариф, який застосовував позивач до відповідача у порівнянні із іншими співвласниками приміщень будинку є завищеним. Теж саме стосується зміни вартості нарахувань, яка іншим співвласникам узагалі не нараховувалася. Також зазначено, що положеннями Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стан подальшого відновлення їх функціонування» від 29 липня 2022 року №2479-ІХ (зі змінами, внесеними згідно із Законами №2710-ІХ від 03.11.2022, №2850-ІХ 13.12.2022), частиною 2 статті 1 передбачено наступне: «Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, ціна на природний газ для побутових споживачів, а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку (крім нежитлових приміщень), виробників теплової енергії якщо вони використовують природний газ для виробництва теплової енергії для населення та уклали договір з суб`єктом ринку природного газу, на якого відповідно до часі першої статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки, не підлягає збільшенню від ціни, що застосовувалася у відносинах постачальниками та відповідними споживачами станом на 24 лютого 2022 року.». Таким чином законодавчо заборонено застосовувати перерахунок вартості газу, який використовується для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку. Отже, нарахування позивача в частині «зміни розміру нарахувань» суперечать приписам Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29 липня 2022 року №2479-ІХ. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, прохав розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення прохала врахувати пояснення та заперечення по суті спору зазначені у попередніх заявах. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником 1/2 частини об`єкту нерухомого майна магазин, загальною площею 650,6 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5) Вбудовано-прибудинкове приміщення магазину відповідача, яке не є об`єктом житлової нерухомості, безпосередньо не опалюється позивачем (відсутнє централізоване опалення). ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання для населення багатоквартирних будинків міста Лубни, яким на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01.01.2009 у будинку за адресою: [ADDRESS] введено в експлуатацію будинковий вузол обліку теплової енергії. (а.с. 15) 01.10.2021 директором Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» в особі Приймака Дмитра Васильовича укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (а.с. 8-12). Ч. 5 ст. 13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, передбачає, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до наказу №37-0 директора ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» від 15.09.2021 року встановлено плату за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії абонентам, будинки яких обладнані вузлами комерційного обліку теплової енергії на рівні граничного розміру плати 33,74 грн (з ПДВ) в місяць протягом року, з постачання теплової енергії абонентам, будинки яких не обладнані вузлами комерційного обліку теплової енергії в розмірі 9,63 грн (з ПДВ) в місяць протягом року та за постачання гарячої води в розмірі 9,63 грн (з ПДВ) в місяць протягом року (а.с. 27). Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 28.07.2023 №686 (зі змінами від 26.09.2023 №686) встановлено для ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» з жовтня 2023 року двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (усі інші особи, які не підпадають під категорії «Населення» та «Бюджетні установи») в розмірі: 3257,39 грн/Гкал з ПДВ (умовно-змінна частина). Рішенням Полтавської обласної ради від 30.08.2024 №853 встановлено для ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» з жовтня 2024 року двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (усі інші особи, які не підпадають під категорії «Населення» та «Бюджетні установи») в розмірі: 3234,62 грн/Гкал з ПДВ (умовно-змінна частина). (а.с. 13-14). Комерційний облік послуги здійснюється вузлом обліку, що забезпечує загальний облік її споживання в будівлі, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки. До встановленого вузла комерційного обліку теплової енергії, обсяг споживання теплової енергії у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі-Методика розподілу) (пункти 19-20 Правил надання послуги з постачання теплової енергії №830) (далі Правила №830). Згідно пункту 24 Правил №830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна. (п. 3 розділу І Методики розподілу). Згідно п. 59 Правил надання послуги з постачання теплової енергії №830, у разі щомісячної зміни для виконавця протягом опалювального періоду згідно із умовами договору постачання природного газу ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), що використовується для виробництва теплової енергії та надання послуги з постачання теплової енергії, виконавець змінює розмір нарахувань за послугу з постачання теплової енергії для відповідної категорії споживачів. Підставою для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії є умова, коли ціна природного газу є відмінною від ціни передбаченої в тарифі. Коефіцієнт перерахунку для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії у місяці опалювальних періодів: жовтень 2023 року березень 2024 року становив: жовтень 1,106; листопад 1,093; грудень 1,047; січень 1,024; лютий 1,003; березень 0,982. Жовтень 2024 року квітень 2025 року становив: жовтень 1,061; листопад 1,072; грудень 1,081; січень 1,140; лютий 1,156; березень 1,182; квітень 1,132. (а.с. 28-34) Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування (пункт 8 Правил № 830). Розпорядженнями Лубенського міського голови від 19.10.2023 №513р та рішенням виконкому від 27.03.2024 №79 опалювальний період 2023/24 років встановлено з 19.10.2023 до 15.04.2024. Розпорядженнями Лубенського міського голови від 21.10.2024 №517р та рішенням виконкому від 26.03.2025 №69 опалювальний період 2024/25 років встановлено з 21.10.2024 до 31.03.2025. Рішенням виконкому від 04.04.2025 №97 відновлено опалювальний період 2024/25 років з 07.04.2025 по 15.04.2025. (а.с. 35-39) У зв`язку із початком опалювального періоду виконавцем було проведено підключення системи опалення будинку, шляхом подачі теплоносія у внутрішньобудинкову систему опалення. (а.с. 40-41) Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. П. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. (ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги») Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до розрахунку заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , нежитлове приміщення, відповідачу нараховано заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 19.10.2023 року по 15.04.2025 року у сумі 40057,49 грн.; різницю в нарахуваннях за період з 19.10.2023 по 15.04.2025 у сумі 3094,35 грн.; плату за абонентське обслуговування за період з 01.10.2023 по 30.06.2025 у сумі 708,54 грн., а всього 43860,38 грн., за надані послуги позивачем ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», які ним не оплачено. (а.с. 59-60). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано. Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо неправомірного включення [PERSON] до категорії «Інші споживачі». Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна [PERSON] є власником 1/2 частини магазину, який не є об`єктом житлової нерухомості (а.с. 5). Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Верховний Суд України у листі від 01.03.2013 «Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2012 р.», зазначив таке: «тарифи для оплати послуг з теплопостачання для населення застосовуються для здійснення оплати фізичними особами послуг з теплопостачання в приміщеннях, які використовуються ними для проживання». Таким чином у позивача відсутні законні підстави для нарахування [PERSON] плати за послуги з постачання теплової енергії за тарифами, які затверджені рішеннями Полтавської обласної ради від 28.07.2023 №686 (зі змінами від 26.09.2023 №686) та від 30.08.2024 №853 для категорії «Населення». Ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, однак останнім належних та допустимих доказів оплати за використані ним послуги не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Отже, відповідно до розрахунків нарахування заборгованості, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України на користь позивача в сумі сплаченої останнім при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved