Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» через систему «Електронний суд» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договорами №3166322620-195582 від 10.02.2022 та №9349663 від 13.02.2022 в розмірі 24 660,00 грн, 2 422,40 грн. судового збору та 13 000,00грн. витрат на правничу допомогу. У справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Копія позовної заяви з додатками скеровувалася позивачем відповідачці рекомендованим листом, що стверджується описом вкладення від 18.06.2025р. Копія ухвали про відкриття провадження скерована відповідачці супровідним листом за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 06.10.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідача від отримання документів. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлялась про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подала. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 10.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики №3166322620-195582 від 10.02.2022. 13.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №9349663 від 13.02.2022. Зобов`язання за вказаними договорами відповідачка не виконувала, що призвело до виникнення у неї заборгованості в розмірі 24 660,00 грн. В подальшому ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» за договором факторингу №07/03/23 від 07.03.23 передало право вимоги за кредитними договорами по позичальників, в тому числі і за Договором №3166322620-195582, ТзОВ «Коллект Центр», яке 18.05.2025 за договором №18-02/25 відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] за Договором №3166322620-195582 від 10.02.2022. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №3166322620-195582 від 10.02.2022. 25.07.2024 було укладено договір №25-07/24 відповідно до якого ТзОВ "Мілоан" відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №9349663 від 13.02.2022. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №9349663 від 13.02.2022. У зв`язку з цим позивачем на адресу відповідачки було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних боржника до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте [PERSON] не здійснила жодного платежу ні на рахунки ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», ні ТОК «Коллект Центр», ні ТОВ «Мілоан», ні ТОВ «Факторинг Партнерс». Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24 660,00 грн., з яких: За Договором позики №3166322620-195582 від 10.02.2022 заборгованість становить 4660,00грн., з яких 3500,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 1160,00грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; За Договором про споживчий кредит №9349663 від 13.02.2022 заборгованість становить 246060,00грн., з яких 20000,00грн. заборгованість за тілом кредиту. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Договір позики №3166322620-195582 від 10.02.2022 та Договір про споживчий кредит №9349663 від 13.02.2022 були підписані електронним цифровим підписом відповідачки, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідачка зобов`язань за вказаними договорами не виконала у неї утворилась заборгованість в загальному розмірі 24 660,00 грн. Ця сума заборгованості відповідачкою не оспорюється. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором позики №3166322620-195582 від 10.02.2022 та Договором про споживчий кредит №9349663 від 13.02.2022 в загальному розмірі 24 660,00 грн. Крім цього, позивач поніс витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, перелік виду послуг, Заявка на надання юридичної допомоги №93 від 01.05.2025, витяг Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 на суму 13 000,00 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує незначну складність справи, типовість правовідносин у спорі, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку щодо часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved