Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

29.05.2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСББ "Авангард-Добробут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що здійснює комплексне обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] даного будинку, а також машиномісця № [NUMBER] та № [NUMBER] . У зв`язку із неналежною сплатою внесків на утримання будинку та прибудинкової території, у нього утворилася заборгованість, в розмірі 36 992 грн. 20 коп. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача кошти за понесені ним витрати на професійну правову допомогу у розмір 5000,00 грн. Ухвалою суду від 11.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялися відповідачу на адресу місця знаходження нерухомого майна, власником якого він є: [ADDRESS] , та на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей174,178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23 лютого 2006 року №347-С/КІ /а.с.12/. [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] та № [NUMBER] в підземному паркінгу по [ADDRESS] 16 березня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності №626-С/НП від 06.04.2007 та копією договору купівлі продажу від 14.05.2008 року /а.с.13-14/. Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень частини п`ятоїстатті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно достатті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначеноЗаконом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ізстаттею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14,15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. 18 червня 2007 року було створено ОСББ "Авангард-Добробут", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 9-10/. Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, 30 липня 2007 року комісія у складі представників ОСББ "Авангард-Добробут" та ТОВ "Агробудпереробка-ЛТД" провела обстеження активів житлового комплексу та паркінгу за адресою: [ADDRESS] , що передається з балансу ТОВ"Агробудпереробка-ЛТД" на баланс ОСББ "Авангард-Добробут" /а.с.11/. Таким чином, з 2007 року ОСББ "Авангард-Добробут" здійснює управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Відповідно достатті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів ОСББ "Авангард-Добробут" від 30 грудня 2021 року, було затверджено кошторис та внески на утримання будинку в розмірі 6,97 грн. за кв.м., на ремонтний фонд в розмірі 1,00 грн за 1 кв.м., внесків на консьєржів у розмірі 143,00 грн.;внески на утримання паркінгу в розмірі 30 грн. за 1 кв.м. площі машиномісця. /а.с.15-16/. На засіданні правління 20.01.2023 було затверджено на 2023 рік: внески на утримання будинку в розмірі 7,42 грн. за кв.метр; внески на ремонтний фонд в розмірі 1 грн. за кв. метр; внески на консьєржів в розмірі 150 грн.; внески на утримання паркінгу в розмірі 33 грн. за 1 кв. м. площі машиномісця. На засіданні правління 23.01.2024 було затверджено на 2024 рік: внески на утримання будинку в розмірі 8,16 грн. за кв.метр; внески на ремонтний фонд в розмірі 1,50 грн. за кв. метр; внески на консьєржів в розмірі 160 грн.; внески на утримання паркінгу в розмірі 36 грн. за 1 кв. м. площі машиномісця. На засіданні правління 14.01.2025 було затверджено на 2025 рік: внески на утримання будинку в розмірі 8,6 грн. за кв.метр; внески на ремонтний фонд в розмірі 1,50 грн. за кв. метр; внески на консьєржів в розмірі 160 грн.; внески на утримання паркінгу в розмірі 36 грн. за 1 кв. м. площі машиномісця. Відповідно до вказаних протоколів, внески на утримання будинку, ремонтний фонд та консьєржів співвласники повинні оплачувати кожного місяця не пізніше 25 числа. Як зазначив позивач у позовній заяві, за квартиру [ADDRESS] та паркомісця № [NUMBER] та № [NUMBER] , власником яких є [PERSON] , у період з 01.12.2023 по 30.04.2025 року не сплачувалися обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території та паркінгу, що обумовило виникнення заборгованості в загальному розмірі 36 992 грн. 20 коп. Відповідно до частини першоїстатті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ізстаттею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Заборгованість відповідача перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачем, ним не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ним погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення боргу в розмірі 36 992 грн. 20 коп. підлягає задоволенню. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьоюстатті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно достатті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСББ "Авангард-Добробут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за несплату внесків з утримання будинку та прибудинкової території. Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Положеннямистатті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зістаттею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьоїстатті 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК Українид ля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмоюстатті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 1 січня 2024 року між позивачем та АО "ПІ ЕЛ СІ", в особі керуючого партнера адвоката Пахолок Т.П., укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № АД-01/24 /а.с. 23/. Згідно пункту 1.2 додаткової угоди № 10 до договору № АД-01/24 від 01 січня 2024 року про надання правничої допомоги, який укладений між позивачем та АО "ПІ ЕЛ СІ", виконавець здійснює роботи з правничої допомоги, а саме - надання професійної правничої допомоги, щодо повного юридичного супроводу з розгляду у суді першої інстанції, судової справи за позовом ОСББ "Авангард-Добробут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та або/іншими позовними заявами/позовними вимогами в рамках такої судової справи; збір підготовка та подання до суду будь-яких необхідних для надання належної правничої допомоги документів та/або необхідних заяв, клопотань, виїзд в суд для подання таких заяв, клопотань, інших необхідних документів, відправка поштової кореспонденції, підготовка. виїзд та участь адвоката в судових засіданнях суду першої інстанції, ознайомлення із матеріалами судової справи, тощо. Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що сторони домовились, що вартість робіт (наданих юридичних послуг) передбачених даною додатковою угодою, визначається у формі гонорару та розраховується у фіксованому розмірі - 5 000,00 грн. Згідно звіту про обсяг адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт, відповідно до умов додаткової угоди, адвокатським об`єднанням був наданий певний обсяг юридичних послуг та виконаних робіт, на які було витрачено 5 год. робочого часу. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг № 038 від 20.05.2025, вартість виконаних адвокатом послуг склала 5000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції №5419 позивач перерахував на рахунок адвокатського об`єднання 5 000,00 грн. згідно рахунку № 038 від 02.05.2025 року. Отже, адвокатом Пахолок Т.П. (який є керуючим партнером адвокатського об`єднання) надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. За змістом частини четвертоїстатті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно достатті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на зміст позовної заяви, докази долучені до неї, категорію заявленого позову, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволення позовних вимог частково, зважаючи на ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, враховуючи те, що з позиції Верховного Суду аналіз діючого законодавства та аналіз судової практики не є правовою допомогою в межах відповідної справи, суд вважає, що заявлені позивачем витрати не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 3000 грн. Відповідно достатті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved