Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

13 жовтня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до Сокирянського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ТОВ «Девелоп Фінанс» про звільнення майна з-під арешту, яка сформована в системі «Електронний суд» 10 жовтня 2025 року. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 11 червня 2006 року, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0022/74/46337, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 32 000,00 доларів США на термін з 11.06.2008 р. по 11.06.2028 р. 21.09.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 262673,20 грн. та судових витрат у сумі 1730 грн. На виконання даного рішення 15.10.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист №2-544, який 24.11.2009 року було подано представником банку на виконання до відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області. Згідно з договором відступлення права вимоги №114/2-45-1 від 29.10.2021 року акціонерне товариство «Оксі Банк» та ТзОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» уклали даний договір, за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Акціонерне товариство «Оксі Банк» та ТзОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» уклали даний договір в порядку та на умовах, встановлених цим договором, за яким первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку №1 до цього договору - реєстрі іпотечних договорів. На підставі ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.01.2022 року у справі № 722/1659/21 замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.09.2009 року в цивільній справі №2-544/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 441083988, стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), вбачається, що їй на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира за адресою [ADDRESS] , номер РПВН: 21288309. Із цієї ж довідки убачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна наявний запис про обтяження, а саме: тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 9494542. Підставою обтяження зазначена постанова АА 670639 від 02.02.2010 р. ВДВС Сокирнянського РУЮ. Об`єктом обтяження вказане невизначене майно, все нерухоме майно. Обтяжувачем та заявником вказаний Відділ Державної виконавчої служби Сокирнянського районного управління юстиції. Відповідно до відповіді на адвокатський запит Сокирнянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 02.09.2025 №29.5-22.14139, станом на 02.09.2025 року виконавчих проваджень про стягнення боргів, штрафів та інших стягнень з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження, на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника від 02.02.2010 року №АА 670639, відсутнє, що унеможливлює винесення постанови про зняття арешту з майна. Крім того, станом на 27.08.2025 у [PERSON] відсутня заборгованість за Кредитним договором № 014/0022/74/46337 від 11.06.2008р. перед ТзОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» і відповідно у Товариства станом на 27.08.2025р. будь-які претензії фінансового або майнового характеру за вищевказаним Кредитним договором з боку Товариства до [PERSON] відсутні. Відтак, просить скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 9494542, накладений на підставі постанови АА 670639 від 02.02.2010р. Відділу Державної виконавчої служби Сокирнянського районного управління юстиції. 15 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху з підстав, зазначених в останній, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 24 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій останній повідомив суд про відмову від позовної вимоги про покладення зобов`язання Сокирнянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти обтяження у вигляді арешту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження: 9494542, накладений на підставі постанови АА 670639 від 02.02.2010р. Відділу Державної виконавчої служби Сокирнянського районного управління юстиції та надав нову редакцію позовної заяви. Ухвалою суду від 27.10.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 18 листопада 2025 року о 14 год. 00 хв., яке було відкладено на 02 грудня 2025 року о 12 год. 00 хв., 09 грудня 2025 року о 14 год. 00 хв. Ухвалою суду від 09.12.2025р. задоволено клопотання [PERSON] про залучення співвідповідача, а саме ТОВ «Девелоп Фінанс», та відкладено розгляд справи на 23 грудня 2025 року о 14 год. 00 хв. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. При цьому, представник позивача Нікольченко Б.Б. подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника відділу Я.Сандуляка надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу у зв`язку із службовою зайнятістю. При цьому, правом на надання відзиву не скористався, позицію по заявленому позову не висловив. Відповідач ТОВ «Девелоп Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 73,75), в судове засідання явку свого представника не забезпечило; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Частинами 1, 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Аналіз положень ст.. 223 ЦПК України дає суду підстави для висновку про те, що для вирішення справи на підставі наявних доказів причини повторної неявки відповідача не мають значення. З огляду на неявку в судове засідання відповідачів, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи і від яких не надійшло відзиву на позов, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 223, 280-281 ЦПК України постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 11 червня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір №014/0022/74/46337, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 32 000,00 доларів США на термін з 11.06.2008 р. по 11.06.2028 р. 21.09.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 262673,20 грн. та судових витрат у сумі 1730,00 грн. На виконання даного рішення 15.10.2009 року Сокирянським районним судом видано виконавчий лист №2-544, який 24.11.2009 року було подано представником банку на виконання до відділу ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області. Згідно з договором відступлення права вимоги №114/2-45-1 від 29.10.2021 року АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» передбачили, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників. АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» уклали даний договір в порядку та на умовах, встановлених цим договором, за яким первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку №1 до цього договору - реєстрі іпотечних договорів. На підставі ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.01.2022 року у справі № 722/1659/21 замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Девелоп Фінанс» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.09.2009 року в цивільній справі №2-544/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 441083988 від 27.08.2025р. [PERSON] на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 21288309 (а.с.8-10). Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 441083988 від 27.08.2025р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна наявний запис про обтяження, а саме: тип обтяження - арешт нерухомого майна., зареєстровано 08.02.2010р. о 11:59:47 за № 9494542 реєстратором: Чернівецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова, АА 670639 від 02.02.2010 року ВДВС Сокирянського РУЮ, власник - [PERSON] , дата народження - [INFO] , обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції, заявник - Відділ державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції. У відповіді начальника Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Я. Сандуляка №295-22/14139 від 02.09.2025р. вказано, що станом на 02.09.2025 року виконавчих проваджень про стягнення боргів, штрафів та інших стягнень з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 02.02.2010р. ВДВС Сокирянського РУЮ накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , обтяження № 9494542. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження, на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника від 02.02.2010 року № АА 670639 відсутнє, що унеможливлює винесення постанови про зняття арешту з майна (а.с.11). Відповідно до довідки ТОВ «Девелоп Фінанс», за підписом представника І. Цибенко, №27-08/ДФ-7 від 27.08.2025р. про відсутність заборгованості за кредитним договором, станом на 27.08.2025р. у позивачки відсутня заборгованість за Кредитним договором перед Товариством. Останнє підтверджує, що станом на 27.08.2025р. будь-які претензії фінансового або майновою характеру за Кредитним договором з боку Товариства до [PERSON] відсутні (а.с. 46). 27 серпня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівеьцкої області Доготарем М.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №63492297 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. (а.с.44). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі змістом ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.5 9 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.09.2019р. по справі № 607/3894/17 (провадження № 61-34202св18). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.11.2019р. у справі №905/386/18, (провадження № 12-85гс19), зокрема, також роз`яснила, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому, орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному процесуальним законодавством України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18). Як вбачається із матеріалів справи, відповідачами є Сокирянський відділ ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ТОВ «Девелоп Фінанс», натомість належним відповідачем в даній справі є лише стягувач у виконавчому провадженні №63492297, в якому накладено арешт на спірну квартиру. Отже, позовні вимоги до Сокирянсього відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є безпідставними, оскільки останній не є належним відповідачем. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина першастатті 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина першастатті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Внаслідок наявності арешту, як типу обтяження майна, [PERSON] позбавлена можливості в повному обсязі користуватися і розпоряджатися належним їй майном та на власний розсуд реалізовувати свої права як власника квартири, з огляду на відсутність будь-яких невиконаних перед відповідачем майнових зобов`язань, тому суд вважає, що порушене право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовними вимогами сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн., враховуючи, що Сокирянський відділ ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є належним відповідачем, всі судові витрати слід покласти на ТОВ «Девелоп Фінанс», а тому з останнього підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial