Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1191572 від 23.12.2023 року в сумі 48749,99 грн., яка складається з: 8999,99 грн. заборгованості за кредитом; 39750,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом за період з 23.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно), судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Вимоги мотивує тим, що 23.12.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1191572, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 9000 грн. на строк 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,5% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позивач виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши кредит. Відповідач свої зобов`язання не виконав. 29.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №29/07/2024, за умовами якого право вимоги за договором №1191572 про надання споживчого кредиту від 23.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а також здійснено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. 25.09.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.12.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» (товариство) та [PERSON] (споживач) укладено договір №1191572 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 9000 грн. Згідно п.п.1.3, 1.4 договору строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.5 договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90000 грн. (п.1.8 договору). Відповідно до п.5.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Графіком платежів, що є Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1191572 від 23.12.2023 року, споживачу [PERSON] визначено строк кредитування з 23.12.2023 року по 17.12.2024 року, періодичність платежів, суму процентів за користування кредитом та встановлено загальну вартість кредиту в сумі 90000 грн., яка складається з 9000 грн. суми кредиту за договором; 81000,00 грн. процентів за користування кредитом. Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Довідкою АТ «ОТП Банк» стверджується, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки з рахунку за період з 23.12.2023 року по 28.12.2023 року на вказану карту 23.12.2023 року зараховано кошти в сумі 9000 грн. Таким чином ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 9000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1191572 від 23.12.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач [PERSON] станом на 29.07.2024 року має заборгованість по кредиту в сумі 48749,99 грн., яка складається з 8999,99 грн. тіла кредиту та 39750,00 грн. процентів за користування кредитом, нарахованих в період з 23.12.2023 року по 29.07.2024 року за ставкою 2,5% в день. Даний кредитний договір укладено в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) відступає ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (фактор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до п.2.3 договору факторингу Реєстр боржників на паперовому носії підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін, є невід`ємною частиною цього договору. Згідно витягу з Реєстру боржників клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором, наступні права вимоги: до [PERSON] за кредитним договором №1191572 від 23.12.2023 року в сумі 48749,99 грн., яка складається з 8999,99 грн. тіла кредиту та 39750,00 грн. процентів за користування кредитом. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором факторингу. Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит і суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в сумі 48749,99 грн. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надіслав. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10000,00 грн., які підтверджуються: договором №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року; довіреністю від 26.02.2024 року; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТП №2412; витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №56 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, з якого слідує, що вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості із [PERSON] за договором №1191572 про надання споживчого кредиту від 23.12.2023 року та клопотання про витребування доказів становить 10000 грн. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, виконані роботи адвокатом, відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved