Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

30 червня 2025 року позивач [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Перша державна нотаріальна контора м. Краматорська про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] , [INFO] є її донькою, а відповідач [PERSON] є її чоловіком. У 1997 році донька уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Донька була власницею 1/5 частини квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло. Донька була зареєстрована у с. Різниківка Бахмутського району Донецької області. Починаючи з 2007 році донька припинила спілкування з позивачем через особисте непорозуміння. У серпні 2015 року [PERSON] стало відомо, що донька померла [INFO] у м. Севастополі, АР Крим, що є тимчасово окупованою територією. Наразі позивач оформлює спадщину після смерті доньки. Позивач вважає, що пропустила строк з поважної причини. Просить суд, визначити їй додатковий строк протягом двох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її доньки. Ухвалою судді від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання у якому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] змінювала прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу, 11.08.1997 року з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051855420 від 18.06.2025 року. З свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року виданого Сіверським комбінатом комунальних підприємств Бюро приватизації житла Артемівського району «Мансарда» вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». З довідки до нотаріального органу щодо підтвердження факту реєстрації № 70/1/10-17 від 27.05.2025 року вбачається, що [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведені обставини, які перешкоджали позивачу у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилася протягом двох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її доньки [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи зазначене, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved