Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. На підставі рішення Апостолівської районної ради народних депутатів від 21.07.1992р. [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства надано у постійне володіння земельну ділянку площею 30,5 га. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного володіння землею 08.10.1992р. за №135. У подальшому [PERSON] на вказаній земельній ділянці 28.10.1993р. створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Ножнін». Державну реєстрацію земельної ділянки здійснено 29.04.2014р. на підставі технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.04.2013р., розробленої ФОП [PERSON] , і присвоєно кадастровий номер 1220381100:01:002:0074. [PERSON] включено до членів СФГ «Ножнін» протоколом загальних зборів членів СФГ «Ножнін» від 06.03.2008р. Статут СФГ «Ножнін» в новій редакції затверджено протоколом загальних зборів членів СФГ «Ножнін» №01/03/2021 від 01.03.2021р. Згідно з п. п. 1.1. - 1.3. Статуту у редакції від 01.03.2021р. засновником господарства є [PERSON] , членами господарства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Головою СФГ є [PERSON] . Отже, [PERSON] стала членом СФГ «Ножнін» через 15 років, тобто значно пізніше, ніж було створено СФГ. У подальшому протоколом загальних зборів членів №2/03/2021 від 15.03.2021р. вирішено розпаювати землі СФГ «Ножнін», зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га у розмірі середнього паю по Великокостромській сільській раді кожному члену СФГ «Ножнін». Рішеннями Зеленодольської міської ради №346-349 від 21.04.2021р. надано дозвіл членам СФГ «Ножнін», зокрема, й [PERSON] (рішення №346), на розробку проектів землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади (із земельного масиву з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074), у розмірі середньої частки (паю) по Зеленодольській міській раді (колишній Великокостромській сільській раді), за рахунок земель СФГ «Ножнін» в розмірі 6,88 умовних кадастрових гектарів. Після чого, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам СФГ «Ножнін» від 29.03.2021, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га утворено 5 нових земельних ділянок (дата державної реєстрації земельних ділянок 01.06.2021), зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 площею 7,1726 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2416962412203). У подальшому рішенням Зеленодольської міської ради №461 від 29.06.2021р. [PERSON] затверджено вищевказаний проект землеустрою та надано з земель комунальної власності у приватну власність земельну ділянку, яка розташована за межами села Велика Костромка на території Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади, площею 7,1726 га, кадастровий номер 1220381100:01:002:0164, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення фермерського господарства (угіддя рілля). На підставі вказаного рішення державним реєстратором виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Водяник О.О. 20.07.2021р. проведено державну реєстрацію права приватної власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] (номер відомостей про речове право: 43150735). Водночас, 19.11.2021р. між [PERSON] та СФГ «Ножнін» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2021р., номер запису про інше речове право: 45359767. Разом з тим, [PERSON] не отримувала земельну ділянку для створення СФГ «Ножнін» (СФГ «Ножнін» створено 28.10.1993), а лише увійшла до складу його членів через 15 років після створення цього СФГ, то за таких обставин вона не мала права отримувати земельну ділянку, яка перебувала у постійному користуванні СФГ «Ножнін» у порядку, визначеному ст. 32 Земельного Кодексу України та ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», як член СФГ. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 вибула із комунальної власності Зеленодольської міської територіальної громади всупереч вимог закону, під час надання земельної ділянки у власність [PERSON] міською радою порушено рівновагу публічних і приватних інтересів, безпідставно надано пріоритет спрощеному порядку набуття [PERSON] права на земельну ділянку як члену СФГ в порядку ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», крім того, право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га СФГ «Ножнін» не припинено у встановленому законом порядку. У зв`язку з чим позивач просить витребувати на користь Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади в особі Зеленодольської міської ради із незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 площею 7,1726 га, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Апостолівської районної ради народних депутатів від 21.07.1992р. [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства надано у постійне володіння земельну ділянку площею 30,5 га. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного володіння землею 08.10.1992р. за №135. У подальшому [PERSON] на вказаній земельній ділянці 28.10.1993р. створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Ножнін». Державну реєстрацію земельної ділянки здійснено 29.04.2014р. на підставі технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.04.2013р., розробленої ФОП [PERSON] , і присвоєно кадастровий номер 1220381100:01:002:0074. [PERSON] включено до членів СФГ «Ножнін» протоколом загальних зборів членів СФГ «Ножнін» від 06.03.2008р. Статут СФГ «Ножнін» в новій редакції затверджено протоколом загальних зборів членів СФГ «Ножнін» №01/03/2021 від 01.03.2021р. Згідно з п. п. 1.1. - 1.3. Статуту у редакції від 01.03.2021р. засновником господарства є [PERSON] , членами господарства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Головою СФГ є [PERSON] . Отже, [PERSON] стала членом СФГ «Ножнін» через 15 років, тобто значно пізніше, ніж було створено СФГ. У подальшому протоколом загальних зборів членів №2/03/2021 від 15.03.2021р. вирішено розпаювати землі СФГ «Ножнін», зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га у розмірі середнього паю по Великокостромській сільській раді кожному члену СФГ «Ножнін». Рішеннями Зеленодольської міської ради №346-349 від 21.04.2021р. надано дозвіл членам СФГ «Ножнін», зокрема, й [PERSON] (рішення №346), на розробку проектів землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади (із земельного масиву з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074), у розмірі середньої частки (паю) по Зеленодольській міській раді (колишній Великокостромській сільській раді), за рахунок земель СФГ «Ножнін» в розмірі 6,88 умовних кадастрових гектарів. Після чого, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам СФГ «Ножнін» від 29.03.2021, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га утворено 5 нових земельних ділянок (дата державної реєстрації земельних ділянок 01.06.2021), зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 площею 7,1726 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2416962412203). У подальшому рішенням Зеленодольської міської ради №461 від 29.06.2021р. [PERSON] затверджено вищевказаний проект землеустрою та надано з земель комунальної власності у приватну власність земельну ділянку, яка розташована за межами села Велика Костромка на території Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади, площею 7,1726 га, кадастровий номер 1220381100:01:002:0164, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення фермерського господарства (угіддя рілля). На підставі вказаного рішення державним реєстратором виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Водяник О.О. 20.07.2021р. проведено державну реєстрацію права приватної власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] (номер відомостей про речове право: 43150735). Водночас, 19.11.2021р. між [PERSON] та СФГ «Ножнін» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2021р., номер запису про інше речове право: 45359767. Разом з тим, [PERSON] не отримувала земельну ділянку для створення СФГ «Ножнін» (СФГ «Ножнін» створено 28.10.1993), а лише увійшла до складу його членів через 15 років після створення цього СФГ, то за таких обставин вона не мала права отримувати земельну ділянку, яка перебувала у постійному користуванні СФГ «Ножнін» у порядку, визначеному ст. 32 Земельного Кодексу України та ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», як член СФГ. Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до вимог частини першої статті 5 Закону України «Про фермерське господарство» право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їхні батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа (ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство»). При цьому згідно зі статтею 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Нормами Закону України «Про фермерське господарство» запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства) проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. Зазначене дає змогу констатувати, що створенню фермерського господарства передує, по-перше, бажання й ініціатива громадянина здійснювати підприємницьку діяльність на власний ризик саме у такій формі з метою отримання прибутку та, по-друге, вирішення питання про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність та/або користування, що є необхідною умовою реалізації ним права на створення такого фермерського господарства, а також державної реєстрації останнього як юридичної особи. Створення фермерського господарства громадянином України передбачає визначену законом послідовність дій, а земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі. Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Подібні висновки неодноразово викладались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13 березня 2018 року у справі №348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі №606/2032/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №677/1865/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №574/381/17-ц, від 26 червня 2019 року у справі №628/778/18, від 02 жовтня 2019 року у справі №922/538/19. При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №927/79/19 вказано, що укладення з орендодавцем та подання державному реєстратору додаткової угоди до договору оренди землі про заміну орендаря з громадянина на фермерське господарство чинним законодавством України не передбачено, відповідно не є обов`язковим. Отже, з моменту реєстрації фермерського господарства та набуття статусу юридичної особи обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства. Аналогічний висновок викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №922/989/18. Крім того Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа (голова чи керівник фермерського господарства), а фермерське господарство як юридична особа (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №615/2197/15-ц (провадження №14-533цс18) та від 30.06.2020 року у справі №927/79/19 (провадження №12-21гс20)). Частина перша статті 32 Земельного кодексу України передбачає, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Відповідно до частин першої та другої статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). За правилами статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Приписами частин першої та шостої статті 118 ЗК України визначено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруді що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. З аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що для реалізації права на приватизацію землі, визначеного статтею 32 ЗК України та статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство», фізична особа - майбутній засновник фермерського господарства - повинен попередньо отримати земельну ділянку в користування для створення фермерського господарства. Якщо особа увійшла до складу членів фермерського господарства після його створення, тобто не отримавши для такого створення земельної ділянки, то вона не має права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, яка перебуває у користуванні цього фермерського господарства. Для отримання земельної ділянки у власність вона має звертатися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в загальному порядку, визначеному статтями 116, 118 ЗК України. Земельна ділянка, що перебуває у користуванні фермерського господарства, може бути передана у власність фізичній особі - члену цього господарства, лише після припинення прав останнього на таку ділянку. Таким чином, член фермерського господарства, який отримав земельну ділянку у користування для створення фермерського господарства і раніше не набув права на земельну частку (пай), може цю (отриману ним) земельну ділянку приватизувати у межах розміру земельної частки (паю) за умови припинення права користування нею фермерським господарством. Якщо ж член фермерського господарства не отримував у користування земельну ділянку для його створення, а лише увійшов до складу членів цього господарства, він має право отримати у власність земельну ділянку у передбаченому законом розмірі, проте в загальному порядку, зокрема із земель, які не перебувають у власності чи користуванні фермерського господарства. Аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 20.06.2023 у справі №633/408/18 (п. 9.5). Така правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 09.08.2023р. у справі №633/413/18, від 30.08.2023 у справі №13/410/18, від 30.08.2023 у справі №633/409/18 від 13.09.2023 у справі №633/164/19. Водночас, в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про припинення права користування СФГ «Ножнін» земельною ділянкою з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га, яка була надана у постійне користування [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства за рішенням Апостолівської районної ради народних депутатів від 21.07.1992, Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного володіння землею 08.10.1992р. за №135. Крім того, відсутні й відомості про створення [PERSON] фермерського господарства після набуття у власність вказаної земельної ділянки. Отримавши земельну ділянку у власність для створення фермерського господарства, [PERSON] замість створення фермерського господарства передала в оренду вказану земельну ділянку раніше створеному СФГ «Ножнін», що протирічить вимогам Закону України «Про фермерське господарство», оскільки земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі. Більш того, враховуючи розмір середнього паю по Великокостромській сільській раді в розмірі 6,88 умовних кадастрових гектарів, розмір земельної ділянки з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га, яку незаконно розпайовано, кількість членів СФГ «Ножнін» (4 члена та засновник), при припущенні, що всі члени увійшли в склад СФГ при його створенні, то розмір земельної ділянки після її розпаювання мав би бути максимальним лише 6,1 га (30,5 га : 5 = 6,1 га), але не 7,1725 га. Зеленодольською міською радою проігноровано вимоги чинного законодавства щодо відсутності у особи права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, яка перебуває у користуванні цього фермерського господарства, якщо особа увійшла до складу членів фермерського господарства після його створення (в даному випадку через 15 років), тобто не отримавши для такого створення земельної ділянки, що свідчить про незаконність набуття, зокрема, [PERSON] у власність земельної ділянки з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 площею 7,1726 га всупереч вимог ст. 32 ЗК України та ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство». За правилами ст. ст. 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення раціонального використання та охорони земель. Зеленодольська міська рада, передаючи [PERSON] у власність для ведення фермерського господарства спірну земельну ділянку на підставі спрощеної процедури, без проведення земельних торгів, не пересвідчилася в дійсності його спроможності та намірах вести фермерське господарство відповідно до задекларованої у заяві мети, та чи не є така заява штучним використанням процедури отримання земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства поза передбаченим законом обов`язковим проведенням земельних торгів, зокрема для використання цієї ділянки іншими суб`єктами господарювання. Тому поведінка Зеленодольської міської ради у спірних правовідносинах теж не була добросовісною. Не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі №200/606/18). За таких обставин, рішення Зеленодольської міської ради №461 від 29.06.2021р., яким [PERSON] затверджено вищевказаний проект землеустрою та надано з земель комунальної власності у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 площею 7,1726 га, є незаконним. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 1220381100:01:002:0164 вибула із комунальної власності Зеленодольської міської територіальної громади всупереч вимог закону, під час надання земельної ділянки у власність [PERSON] міською радою порушено рівновагу публічних і приватних інтересів, безпідставно надано пріоритет спрощеному порядку набуття [PERSON] права на земельну ділянку як члену СФГ в порядку ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», крім того, право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1220381100:01:002:0074 площею 30,5 га СФГ «Ножнін» не припинено у встановленому законом порядку. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність позовні вимоги Криворізької східної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Зеленодольської міської ради до [PERSON] , третя особа: Селянське (фермерське) господарство «Ножнін» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved