Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано згідно з рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 15 червня 2018 року у справі №168/183/18. Відповідно до рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 21.04.2016 року у справі №168/188/16-ц стягнено з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 29.03.2016 року та до їх повноліття. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 29.04.2020 року у справі №168/957/19 змінено розмір стягнення аліментів з відповідача, стягнено на кожну дитину щомісячно по 1500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист було передано на виконання по місцю проживання відповідача. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Їх утримання потребує значних витрат, адже придбати всі необхідні речі, продукти харчування, взуття, теплий одяг та ще багато усього іншого, необхідного для них, вартує немалих коштів. На час звернення до суду, позивачці відомо, що відповідач, має регулярний дохід, є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. У зв`язку з цим, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та досягнення дітьми повноліття. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 15.11.2022 року. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 28.11.2022 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 17.01.2023 року провадження по справі було зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 27.11.2025 року провадження по справі було поновлено. Позиція учасників провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про відкладення засідання розгляду справи за сімейними обставинами. Представник позивача адвокат Стретович Інна Сергіївна, в судовому засіданні пояснила, що відповідач сплачує на одну дитину тільки 1500 гривень. Нажаль відповідач не вважає за доцільне збільшити сплату аліментів на утримання дітей. Цих коштів позивачці катастрофічно не вистачає на їжу та одяг, бо ціни зросли. Все по утриманню дітей покладено на позивачку. Інша дружина відповідача залишила позов про стягнення аліментів без розгляду. Якщо б відповідач додатково надавав кошти позову б не було. Зараз позивачці цих коштів навіть не вистачає на базові потреби дітей. Представник відповідача адвокат Климович Тетяна Дмитрівна в судовому засіданні зазначила, що 1500 гривень достатньо для гармонійного утримання дитини. Також зауважила, що відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Відповідач змінив своє прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] » та звільнився з Військової частини у звязку з тим, що він утримує трьох неповнолітніх дітей віком до 18 років. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 15.06.2018 року (а.с. 12). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого повторно 27.03.2015 року (а.с. 10). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 17.03.2015 року (а.с. 11). Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 29.04.2020 року у справі №168/957/19 змінено розмір стягнення аліментів з відповідача, стягнено на кожну дитину щомісячно в твердій грошовій формі у розмірі по 1500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної силиі до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.13-15). Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи інтереси дітей сторін по справі, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, те що відповідач, який, будучи працездатною особою, та відповідно до наданої інформації на запит від [INFO] №1987 від 04.11.2025 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проходив службу по мобілізації з 05.03.2022 року по 09.02.2024 року, 27.03.2024 року був призваний на військову службу у В/ч [NUMBER] , відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи обґрунтованість позовних вимог з тих підстав, що матеріальний стан відповідача змінився, оскільки з часу ухвалення рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 29.04.2020 у справі № 168/957/19 зросли ціни на продукти харчування та одяг, підвищились ціни на побутові послуги, у зв`язку з чим у позивачки збільшились витрати на утримання доньки та сина, які зростають з віком дітей, позивачці необхідно більше коштів на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дітей, а розмір отриманих нею аліментів у сумі 3000 гривень у місяць на двох дітей не може покрити половини усіх витрат, пов`язаних з утриманням доньки та сина, та не може забезпечити їм необхідний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, враховуючи вимоги ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що буде достатніми для забезпечення розвитку дітей. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved