Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

16 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача, на свою користь аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача та стягувати їх у такому розмірі щомісяця починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку. В обгрунтування посилається на те, що відповідач є її батьком. На даний час позивач є повнолітньою, продовжує навчання та є студенткою 1 курсу денної форми навчання (за кошти державного 9регіонального) бюджету) факультету Фізичної реабілітації Українського державного університету науки і технологій Навчально-наукового інституту «Придніпровська державна академія фізичної культури і спорту». Батько матеріальної допомоги не надає, хоча вона потребує його допомоги, оскільки навчається на денному відділенні та не може працевлаштуватись. Ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року, по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином. Від відповідача відзиву на позов до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . /а.с.2/ Довідкою Українського державного університету науки і технології Навчально-наукового інституту «Придніпровська державна академія фізичної культури і спорту» від 01 вересня 2025 року, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, за кошти державного (регіонального) бюджету, факультету фізичної реабілітації. /а.с.5/ Позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги батьків. Через денну форму навчання вона не працює. [PERSON] дохід не отримує, що підтверджується довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу. Відповідачем протилежного суду не доведено. Відповідач є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань та інших утриманців суду не надано. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гормонійного розвитку дитини. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи вищевикладене та те, що повнолітня [PERSON] якій не виповнилось 23 роки, продовжує навчання, до того ж форма навчання денна, що позбавляє її можливості працевлаштування, те, що відповідач не надіслав до суду відзив на позов, є працездатним, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача, до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити в судовому рішення, що [PERSON] повинен докладати зусиль задля належного навчання та отримання стипендії. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial