Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.09.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 26.09.2024 позивач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на корить відповідача [PERSON] . Вказував, що не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки фактично доходів не отримує. В позовній заяві просив зменшити розмір аліментів до фіксованої суми половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зменшити розмір заборгованості зі сплати аліментів. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.09.2025 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 08.10.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що з позовними вимогами не погоджується, зменшення розміру аліментів призведе до погіршення умов життя дитини, а встановлений розмір аліментів відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись н викладені в ній обставини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, які викладені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 в справі № 554/5636/24, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.05.2024 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст.ст.\~141,\~155,\~180\~СК України\~ батьки\~зобов`язані утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття,\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків мають\~ґрунтуватися на\~повазі до\~прав дитини\~та її\~людської \~гідності,\~проживання батьків\~окремо від\~дитини не\~звільняє їх\~від обов`язків щодо дитини. В силу норм ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~\~\~\~\~\~ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~\~\~№ 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~\~\~\~\~\~\~\~ статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач не вказує на обставини, які б свідчили про зміну матеріального та/чи сімейного становища чи його, як платника аліментів, чи відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що ті обставини, на які він посилається в поданій до суду позовній заяві, існували станом на час ухвалення судового рішення в справі № 554/5636/24 про стягнення з нього аліментів. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач є непрацездатним, тому його твердження про те, що не має можливості працювати судом оцінюється критично. Досліджені судом матеріали справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що у позивача погіршився матеріальний стан. Також матеріали справи не містять даних про зміну сімейного стану позивача. Встановивши дані\~обставини,\~вирішуючи справу\~в межах\~заявлених позовних\~вимог та\~ наданих\~до суду\~доказів,\~суд приходить\~до висновку,\~ що\~позивачем не\~доведено зміни\~майнового стану\~платника аліментів\~та наявність\~інших обставин,\~які б\~свідчили про\~існування обґрунтованих підстав для зміни стягуваних аліментів. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розмір аліментів за їх безпідставністю. При вирішенні справи суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною\~другою\~статті\~197 СК України\~передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовними вимогами про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, не надав до суду довідки державного виконавця про розмір такої заборгованості. В даній справі судом не встановлено будь-яких істотних обставин, які б давали підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам чи зменшення розміру заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed