Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

29.10.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю із Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно вимог якої представник позивача просить суд зняти арешт з усього майна позивача [PERSON] , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 38942085 від 25.07.2013 та видалити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про реєстраційний номер обтяжень 2668594 від 27.09.2013. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,69174 га, кадастровий № 1225283500-01-003-0053, яка розташована на території Запорізької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 27.09.2013 щодо усього нерухомого майна [PERSON] накладено арешт згідно постанови Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ від 25.07.2013 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 38942085. На звернення позивача з заявою про звільнення майна з під арешту до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса), від 27.08.2024, він отримав відповідь про те, що термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки та роз`яснено про можливість звернення його до суду за захистом своїх прав. Представник позивача наголошує на тому, що існування подальшого арешту нерухомого майна, зокрема земельної ділянки набутої позивачем у спадок, порушує конституційне право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Просить суд зняти арешт із усього майна, який накладено на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер № 38942085 від 25.07.2013 та видалити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис реєстраційний номер обтяжень № 2668594 від 27.09.2013. Ухвалою суду від 05.11.2025 цивільну справу прийнято та відкрито провадження з призначенням спрощеного позовного провадження до судового засідання. Позивач та його представник Вако М. Ю. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений повторно завчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило, відзиву не подано. Зі згоди представника позивача, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , являється власником земельної ділянки площею 7,6917 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Запорізької сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, за кадастровим номером 1225283500-01-003-0053, про що свідчить свідоцтво про право на спадщини за заповітом від 26.05.2009 посвідчене державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори. Зареєстрований в реєстрі за № 2956 (а.с.11). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 451098339 від 07.11.2025, видно, що зареєстроване обтяженя за № 2668594 від 27.09.2013 у вигляді арешту всього нерухомого майна [PERSON] за постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, виданою 25.07.2013 Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ (а.с.12). Як вбачається з повідомлення Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.08.2024, останні не можуть надати інформацію щодо виконавчого провадження, у межах якого накладався арешт на все майно боржника [PERSON] , оскільки будь-які відомості про вказане виконавче провадження у відділу ДВС відсутні, то імовірно вказане виконавче провадження завершено, а у відповідності до вимог наказу від 25.12.2008 за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Тому рекомендовано [PERSON] звернутись до суду за захистом своїх законних прав (а.с.10 на звороті). Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно п. 5. вказаної статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивач [PERSON] , отримавши майно за заповітом, на яке постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ від 25.07.2013 накладено обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження. Відповідно до статті 16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Вказаний правовий висновок зроблений у постанові Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2021 в справі № 645/6694/15-ц, провадження №61-181160 св 19. Таким чином, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що накладений арешт на нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку, перешкоджає позивачу вільно нею користуватись та розпоряджатись, зважаючи на те, що виконавче провадження знищено, відсутність відкритих виконавчих проваджень у провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом скасування арешту майна, що належить [PERSON] , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.07.2013, Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження: 2668594 від зареєстровано 27.09.2013. Вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, зокрема у зв`язку з сплатою позивачем судового збору, останній у своєму позові не заявляв, а тому суд не вирішує у цьому рішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: approved