Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. До Уманського міськрайонного суду Черкаської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 96275,39 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено 21.01.2022 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4000,00 грн., строком на 28 днів. Заборгованість відповідача за Договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448 від 21.01.2022 з урахування процентів за користування кредитом станом на момент звернення до суду складає 87420,80 грн. у тому числі: - 4000,00 грн. сума кредиту за договором; - 83420,80 грн. сума нарахованих відсотків. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, становить: 7409,26 грн. - збитки завдані інфляцією за період із 01.03.2022 по 01.04.2025 року; 1445,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період із 01.03.2022 по 01.04.2025 року. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «АРАГОН» , у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості розмірі 87420,80 грн.; збитки завдані інфляцією у розмірі 7409,26 грн.; три проценти річних у розмірі 1445,33 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. 2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. 3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12 вересня 2025 було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Цією ж ухвалою задоволене клопотання позивача про витребування доказів. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 15 вересня 2024 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 17 вересня 2025 року рекомендованим відправленням, яке повернулось до суду 14 жовтня 2025 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18)). ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих до суду доказів. 1. Судом встановлено, що 21.01.2022 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4000,00 грн., який підписаний з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК У?раїни правочин може вчинятися усно або в письмовій (еле?тронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, я?що інше не встановлено за?оном. Відповідно до статті 207 ЦК У?раїни правочин вважається та?им, що вчинений у письмовій формі, я?що його зміст зафі?сований в одному або ?іль?ох до?ументах (у тому числі еле?тронних), у листах, телеграмах, я?ими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-теле?омуні?аційної системи, що ви?ористовується сторонами. У разі я?що зміст правочину зафі?сований у ?іль?ох до?ументах, зміст та?ого правочину та?ож може бути зафі?совано шляхом посилання в одному з цих до?ументів на інші до?ументи, я?що інше не передбачено за?оном. Правочин вважається та?им, що вчинений у письмовій формі, я?що воля сторін виражена за допомогою телетайпного, еле?тронного або іншого технічного засобу зв`яз?у. Правочин вважається та?им, що вчинений у письмовій формі, я?що він підписаний його стороною (сторонами). Особливості у?ладання ?редитного договору в еле?тронному вигляді визначені За?оном У?раїни «Про еле?тронну ?омерцію» від 03 вересня 2015 ро?у № 675-VIII. Згідно із пун?том 6 частини першої статті 3 За?ону У?раїни «Про еле?тронну ?омерцію» еле?тронний підпис одноразовим ідентифі?атором - дані в еле?тронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності, що додаються до інших еле?тронних даних особою, я?а прийняла пропозицію (оферту) у?ласти еле?тронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пропозиція у?ласти еле?тронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання ?омерційного еле?тронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-?омуні?аційних системах (частина четверта статті 11 За?ону У?раїни «Про еле?тронну ?омерцію»). Верховний Суд, зо?рема, у постанові від 16 грудня 2020 ро?у у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо ви?онання я?ого вини? спір між сторонами, його у?ладання в еле?тронному вигляді через інформаційно?омуні?аційну систему позивача можливе за допомогою еле?тронного цифрового підпису відповідача лише за умови ви?ористання засобу еле?тронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випад?у еле?тронний правочин може бути підписаний сторонами еле?тронним підписом одноразового ідентифі?атора та/або аналогом власноручного підпису (фа?симільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого ?опіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у я?ій мають міститися зраз?и відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, лише сама наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, між сторонами було у?ладено письмовий правочин за допомогою еле?тронного засобу зв`яз?у, Договір був підписаний його сторонами з ви?ористанням одноразового ідентифі?атора. Таким чином, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля вини?нення, припинення або зміни цивільних прав та обов`яз?ів за Договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448 від 21.01.2022. 2. Судом встановлено, що 21.01.2022 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448, який підписаний з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 4000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 28 днів до 18 лютого 2022 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів (п. 3.1. кредитного договору). Згідно з п. 4.2. кредитного договору стандартна процентна ставка 2,3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до кредитного договору, підписуючи цей договір, позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений із Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання кредиту, повний текст яких розміщений на сайті кредитодавця: https://creditpro.com.ua (п. 11.4.5. кредитного договору). На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Арагон» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором суду надано підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-19 від 04.01.2021, в якому зазначено: платник - ТОВ ФК АРАГОН, код 42014911, номер транзакції - 34277-07002-89214, дата / час здійснення переказу коштів - 2022-01-21 15:11:42, сума переказу, грн. 4000, 00, номер платіжної картки отримувача [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK, код авторизації 947990, код RRN 003145811799, призначення переказу «Выдача кредита по договору 1490448». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У порушення умов ?редитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не ви?онав, внаслідо? чого утворилася заборгованість за Договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1490448 від 21.01.2022 з урахування процентів за користування кредитом в розмірі 87420,80 грн. у тому числі: - 4000,00 грн. сума кредиту за договором; - 83420,80 грн. сума нарахованих відсотків. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, становить: 7409,26 грн. - збитки завдані інфляцією за період із 01.03.2022 по 01.04.2025 року; 1445,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період із 01.03.2022 по 01.04.2025 року. Проте суд не погоджується з позивачем щодо нарахування відсотків в розмірі 83420,80 грн. Згідно умов Кредитного договору, розмір кредиту становить 4000 грн, строк кредитування 28 днів: до 18 лютого 2022 року (включно)від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів (п. 2.1, п. 3.1). Нарахування процентної ставки за кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього Договору, та відповідно до пункту 4.1 знижена процентна ставка становить 2,3 % процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом є фіксованою і становить 839.50% на рік. Відповідно до п. 4.6 Кредитного договору, проценти нараховуються до повного виконання позичальником зобов`язань, але не більше ніж 100 (сто) календарних днів. Отже, сторони погодили, що строк проценти за користування позикою можуть бути нараховані не більше як за 130 днів в обумовленому розмірі. Проте, як вбачається з наданого позивачем Розрахунку заборгованості, ним застосована знижена відсоткова ставка 1,99 %, проте період нарахування: 20.05.2022 по 01.04.2025 року, що становить 1048 (одну тисячу сорок вісім) гривень. Відтак суд вважає, що нарахування відсотків здійснювалось поза межами строку вказаного в Договорі, таким чином суд задовольняє суму нарахованих відсотків в розмірі 10348,00 грн. 3. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі - 7409,26 грн., що нараховані із 01.03.2022 по 01.04.2025 , та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1445,33 грн., що нараховані із 01.03.2022 по 01.04.2025 , суд зазначає наступне. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХв Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних збитків в розмірі - 7409,26 грн., що нараховані із 01.03.2022 по 01.04.2025 , та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1445,33 грн., що нараховані із 01.03.2022 по 01.04.2025 задоволенню не підлягають. Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 14348,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 4000,00 грн.; заборгованість по процентах 10348,00 грн. В іншій частині позову належить відмовити у зв`язку з безпідставністю. IV. Розподіл судових витрат та правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial