Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 13.12.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 01.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 вересня 2025 року відповідачем скеровано до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, який отриманий судом 15 вересня 2025 року, з якого вбачається, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування зазначила, що з позовними вимогами про розірвання шлюбу вона не погоджується. Зауважила, що позивач у позовній заяві не зазначив тієї важливої обставини, що від шлюбу з позивачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Їх дитина має тяжке хронічне захворювання аутоімунний гепатит ІІ типу, що підтверджується медичною довідкою НДСЛ «Охматдит» від 13 березня 2023 року. Вона перебуває на постійному лікуванні, потребує гормональної терапії, також згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» від 27 червня 2025 року дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хронічний аутоімунний гепатит і потребує постійного медичного спостереження. У зв`язку з цим вона потребує стабільного психологічного клімату в сім`ї та турботи обох батьків. Відповідач вважає, що розірвання шлюбу в умовах тяжкої хвороби дитини суперечить її найкращим інтересам, які мають бути першочергово враховані судом. Також звертає увагу суду на те, що у позовній заяві містяться недостовірні відомості щодо місця реєстрації позивача. А саме у позовній заяві зазначено, що позивач зареєстрований за певною адресою. Однак, відповідно до копій документів, доданих до матеріалів справи, вбачається, що ще у 2022 році він був знятий з реєстрації за цією адресою та на даний час взагалі не перебуває на реєстраційному обліку. Таким чином, інформація, викладена в позовній заяві, є неправдивою та вводить суд в оману. Ухвалою суду від 14.10.2025 задоволено заяву відповідача та надано сторонам строк на примирення. Ухвалою суду від 23.12.2025 провадження у справі поновлено. В судове засідання сторони не з`явились. Відповідно до прохальної частини позовної заяви представник позивача просить розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] відповідно до відзиву на позов заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2016 року, про що Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 555 (а.с. 20 свідоцтво). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 20зв. копія свідоцтва про народження). Відповідно до положень статей 105, 110, 112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, заходи, направлені на примирення сторін, не мали позитивного результату, тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим, тому з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Суд наголошує, що при ухваленні рішення він виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При цьому суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, оскільки посилання [PERSON] на наявність хвороби у їх спільної дитини та зауваження, що вона потребує стабільного психологічного клімату в сім`ї та турботи обох батьків, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки розірвання шлюбу не впливає на можливість батька дитини спілкуватися з донькою та надавати їй на добровільній основі матеріальну допомогу. Ба більше, суд бере до уваги, що наразі сторони у справі проживають окремо, не підтримуючи один з один зв`язок. Також [PERSON] не надано суду обґрунтованих доводів для збереження сім`ї, окрім хвороби дитини. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved