Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з названим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є двоюрідною бабусею по лінії матері позивачки. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а на момент смерті останньої, станом на 06.08.1993 року разом з нею була зареєстрована та проживала одна особа, позивачка, [PERSON] таким чином позивачка, являється єдиною спадкоємницею до майна померлої за законом, інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину відсутні. Зазначає, що у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачка не може оформити свої спадкові права на вказане майно у нотаріальній конторі. Зазначає, що мати позивачки [PERSON] , яка є племінницею покійної, свою заяву стосовно спадкового майна надасть після відкриття провадження у даній справі. Тому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.08.2025 року, клопотання представника позивача про витребовування доказів задоволено, витребувано зі Свалявського ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управлінняміністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] (а.с.36). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 58). Представник Свалявської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 60). Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодозадоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 45). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва №82 на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР. [PERSON] є забудовником, місце будівництва: [ADDRESS] , земельна ділянка під забудову площею 0.08 га, на підставі рішення загальних зборів колгоспу "Правда" №3 від 06.03.1966 року., початок будівництва 28.09.1966 року, кінець - 30.10.1968 року. (а.с.26). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.11.1998 року, між [PERSON] та [PERSON] 14.11.1998 року зареєстровано шлюб у с.Тибава Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 12 від 14.11.1998 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.16). Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року, встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] є тіткою [PERSON] , [INFO] та двоюрідною бабусею по лінії матері [PERSON] , [INFO] (а.с.17-18). Згідно довідки №06-12/190 від 19.03.2025 року наданої в.о начальника відділу "ЦНАП" Свалявської міської ради Попович М., відповідно до записів погосподарської книги №2 с. Тибава (1991-1995 роки, о/р № [NUMBER] ) станом на 06.08.1993 року за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (померла), та [PERSON] , [INFO] ; відповідно до зазначених записів станом на 06.08.1993 рік, головою дворогосподарства за вищевказаною адресою була [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно наданого Свалявським відділом ДРАЦС запису акта про смерть №11 від 07.08.1993 року, [PERSON] померла [INFO] , про що видане свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.40). Відповідно до довідки №06-12/191 від 19.03.2025 року, за наявною інформацією з погосподарських книг було змінено нумерацію дворогосподарству ... запис в книзі за період з 2021 по теперішній час - дворогосподарство має номер 100 (а.с.20). Згідно технічного паспорту (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:0379-9876-1974-3469) на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , такий складається з «А» - житловий будинок; №1,2 -огорожа. Згідно довідки №37 від 28.03.2025 року, інвентаризаційна вартість вищевказаного будинку становить 97 690,00 грн.; довідки №67 від 31.03.2025 року, згідно архівних даних та реєстрових книг КУП "Свалявське МБТІ", вищеквазаний житловий будинок на паперових носіях не зареєстрований (а.с. 21-25, 27, 28). В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Outcome: approved