Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 138/1570/21 за позовом СТОВ «ПРОГРЕС» до [PERSON] , ФГ «НУСІ», ТОВ «Династія агро Ленд» про визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди земельної ділянки. Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2025 року позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» тдо [PERSON] , фермерського господарства «НУСІ», товариства з обмеженою відповідальністю «Династія агро Ленд» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки задоволено повністю, визнано недійсним договір оренди землі б/н укладений 14.11.2019 між ТОВ «Династія Агро Ленд» та [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 0522686800:02:000:0202, та припинено право оренди земельної ділянки про яке 18.11.2019 р. зроблено запис 34263591 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Володкович В.В., Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м.Київ; визнано недійсним договір оренди землі б/н укладений 25.10.2016 між ФГ «НУСІ» та [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 0522686800:02:000:0202, та припинено право оренди земельної ділянки про яке 05.02.2020 р. зроблено запис 35351141 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Мельник І.А., Якушинецька сільська рада Вінницького району, Вінницька область. Стягнуто із [PERSON] , фермерського господарства «НУСІ», товариства з обмеженою відповідальністю «Династія агро Ленд» в рівних долях на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» понесені витрати на оплату судового збору в сумі 4540 (чотирьох тисяч п`ятсот сорока) гривень 00 копійок. Представник позивача адвокат адвокат Варцаба С.А. із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом СТОВ «ПРОГРЕС» до [PERSON] , ФГ «НУСІ», ТОВ «Династія агро Ленд» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, оскільки, зазначене товариство понесло витрати на правничу допомогу при зверненні до суду з позовом в розмірі 30000,00 грн., а, в рішенні суду від 08.12.2025 не вирішено питання щодо розподілу зазначених судових витрат. На підтвердження понесення цих витрат представником долучено: акт приймання-передачі наданої правничої допомоги (адвокатських послуг), рахунок від 09.12.2025 на оплату адвокатських послуг. Враховуючи викладене представник позивача просить стягнути з [PERSON] , ФГ «НУСІ», ТОВ «Династія агро Ленд» витрати на правничу допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень на користь СТОВ «ПРОГРЕС. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Зважаючи на те, що цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно вирішення питання про судові витрати здійснюється в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.12.2025 позов СТОВ «ПРОГРЕС» до [PERSON] , ФГ «НУСІ», ТОВ «Династія агро Ленд» про визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди земельної ділянки було задоволено (а.с. 129-135). В рішенні суду від 08.12.2025 зазначається, що як вбачається із заяви представника позивача Варцаби С.А. рахунок на оплату правничої допомоги (адвокатських послуг) та акт приймання передачі наданих правничої допомоги (адвокатських послуг) будуть надані суду протягом п`яти днів з дати винесення судового рішення у даній справі, як документи, які будуть підтверджувати факт надання правничої допомоги (адвокатських послуг). З огляду на вище зазначене суд прийшов до висновку, що вирішення питання про розподіл судових витрат у вигляді правничої допомоги (адвокатських послуг) буде вирішуватися після винесення рішення по даній справі по надходженню в терміни визначені чинним ЦПК України необхідної підтверджуючої документації щодо понесених позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи. 01.05.2024 між адвокатом Варцабою С.В. та СТОВ «ПРОГРЕС» було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі , за окремими дорученнями Клієнта. Адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у судах України всіх юрисдикцій та інстанцій.Згідно умов договору про надання правничої допомоги Клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними (том 2 а.с. 124). Як вбачається із додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 01.05.2024, укладеної 23.07.2025 між адвокатом Варцабою С.В. та СТОВ «ПРОГРЕС», гонорар адвоката з урахуванням п.4.1. договору є фіксованим та становить 30000 гривень, що включає в себе всі витрати, які нестиме адвокат, у зв`язку із наданням послуг клієнту (п.3 Додаткової угоди). Також в матеріалах справи міститься ордер на надання правничої допомоги адвокатом Варцабою С.В., додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 01.05.2024 (том 2 а.с. 3). За змістом ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно із актом приймання-передачі наданої правничої допомоги (адвокатських послуг від 09.12.2025, який додано до заяви про ухвалення додаткового рішення, загальна вартість наданих адвокатом Варцабою С.В. послуг складає 30000,00 грн. Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд звертає увагу, що представником позивача ще в позовній заяві зазначено, що докази оплати витрат на надання правничої допомоги будуть надані протягом п`яти днів. Таким чином, заявником було подано заяву в строки визначені ЦПК України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються уразі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Частиною 6 статті 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Проте, відповідачами не доведено неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 755/5483/21 зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційногоь господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі №757/36628/16-ц. Враховуючи фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимога заяви представника позивача щодо стягнення суми витрат за надання правничої допомоги в розмірі 30000,00 грн. відповідає вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України. Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат позивача на правничу допомогу, а саме відповідно до ст., ст.137, 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 53000,00 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатами роботою у цій справі.

Outcome: approved