Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Представник АТ КБ ПриватБанк 02.09.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 86 083,28 грн, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказав, що 04.01.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, а також Заяву про приєднання до умов надання банківських послуг. Заяву підписано відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ № 51 від 13.12.2019. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії до 01/26. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму та сплачував відсотки, але припинив сплачувати кошти на погашення заборгованості. Станом на 21.08.2025 заборгованість становить 86 083,28 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита 69 992,03 грн та заборгованості за відсотками 16 091,25 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача. 11.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у заяві від 22.12.2025 вказав про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судові повістки направлялися за адресою його місця реєстрації, однак такі конверти повернуті до суду без вручення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Разом з тим відповідач отримав судову повістку на судове засідання, яке призначалося на 27.11.2025 за фактичною адресою проживання, а на 22.12.2025 судова повістка відповідачем не отримана. Будь-яких заяв, клопотань та відзиву на позов не подав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 04.01.2022 між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил банківських послуг, яка підписана відповідачем цифровим власноручним підписом на банківському планшеті, що відповідає вимогам Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Національного банку України від 13.12.2019 № 151 (а.с. 30-41). У вказаній вище Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] погодив, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії до 20 000 грн, тип кредитної картки - картка "Універсальна Gold", строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, відсоткова ставка - 40,8 % річних. Відповідно до п.2.1.1.3.5 Заяви, сторони узгодили, що в разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Також [PERSON] підписав цифровим власноручним підписом на банківському планшеті Паспорт споживчого кредиту, у якому також викладено вказані вище умови надання та повернення кредиту (а.с.56-60). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» на підставі укладеного договору [PERSON] видано 29.08.2018 кредитну картку «Універсальна» строк дії до 05/22, надалі видано картку «Універсальна Голд» строк дії до 11/22, остання картка видана 04.01.2022 строк дії якої до 01/26. Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про зміну умов кредитування, 29.08.2018 на кредитну картку [PERSON] встановлено кредитний ліміт 500 грн., який поступово збільшувався до 75 000 грн., а в подальшому зменшено банком до 0 грн. З наданої банком виписки за договором за період з 01.01.2022 по 21.08.2025, яка відображає рух коштів за наданою відповідачу кредитною карткою, вбачається, що [PERSON] активно користувався кредитними коштами шляхом використання кредитного ліміту та частково повертав кредитні кошти та відсотки. Станом на 01.08.2025 заборгованість становить 86 083,28 грн (а.с.42-55). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 21.08.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 86 083,28 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита 69 992,03 грн та заборгованості за відсотками 16 091,25 грн (а.с.22-29) Положеннями ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору б/н від 04.01.2022, отримання відповідачем кредитних коштів та не повернення останнім тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, в обумовлені строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк також слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved