Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача та третьої особи. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки площею 6,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березанської селищної ради (раніше Кімівської сільради) Миколаївської області. Право власності підтверджується Державним актом серії МК № 1296 від 24.12.2001 (реєстраційний № 484) та присвоєним кадастровим номером 4820981800:02:000:0095. У травні 2023 року, під час спроби укласти новий договір оренди з ТОВ «Південь Агро Інвест», виявилося, що розпорядження власністю неможливе через наявність у Державному реєстрі речових прав (ДРРП) запису про право власності на цю ж ділянку за іншою особою [PERSON] (запис № 4658326 від 13.02.2014). Встановлено, що дана ситуація виникла внаслідок технічної помилки державного реєстратора Баштанського районного управління юстиції [PERSON] . При реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9 га, розташовану в Баштанському районі (Пісківська сільрада), реєстратор помилково вказав кадастровий номер 4820981800:02:000:0095, який належить позивачу. Водночас, згідно з довідкою Держземагентства № 225/01-36 від 10.02.2014, ділянці [PERSON] насправді було присвоєно номер 4820684600:02:000:0095. Після смерті [PERSON] у 2015 році його спадкоємиця, [PERSON] , оформила спадщину на земельну ділянку саме під коректним кадастровим номером 4820684600:02:000:0095, проте помилковий запис щодо номера позивача в реєстрі залишився активним за померлим [PERSON] . Попри те, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області офіційно підтвердило приналежність ділянки [PERSON] станом на 01.01.2013, органи державної реєстрації та Міністерство юстиції України відмовили у виправленні помилки в позасудовому порядку, посилаючись на суперечність між заявленими та вже зареєстрованими правами. Спроби досудового врегулювання спору через ЦНАП Баштанської міської ради та безпосереднє звернення до спадкоємиці не дали результатів (адвокатські запити залишилися без належного реагування, а лист спадкоємиці повернувся за вичерпанням терміну зберігання). Таким чином, через технічну помилку реєстратора та неможливість її усунення в адміністративному порядку, право власності [PERSON] на земельну ділянку є порушеним, що унеможливлює її використання та передачу в оренду, і потребує захисту в судовому порядку. У зв`язку з цим, позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області Лебедєва Миколи Миколайовича від 13 лютого 2014 року, індексний № 10875189, про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 4820981800:02:000:0095 площею 6.9 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, Пісківська с/рада (номер запису про право власності - 30965034, дата та час державної реєстрації- 13.02.2014 10:47:58. Ухвалою від 08.07.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 25.07 2025 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 25.07 2025 року було проведено підготовчі дії до розгляду справи призначено судовий розгляд справи на 19.08 2025 року, яке було з тих чи інших причин відкладено. В судове засідання учасники не з`явились, в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без їх прсутності. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки площею 6,43 га (кадастровий номер 4820981800:02:000:0095), розташованої у Березанському районі, на підставі Державного акта серії МК № 1296 від 24.12.2001. У 2023 році при спробі укласти договір оренди з ТОВ «Південь Агро Інвест» з`ясувалося, що в Державному реєстрі речових прав (ДРРП) за цим же кадастровим номером зареєстровано право власності на іншу особу [PERSON] (запис від 13.02.2014). Технічна помилка реєстратора: Державний реєстратор Баштанського РУЮ Лебедєв М.М. у 2014 році помилково вніс до реєстру номер ділянки позивача (4820981800:02:000:0095), хоча згідно з довідкою Держземагентства ділянці [PERSON] у Баштанському районі (площею 6,9 га) було присвоєно зовсім інший номер 4820684600:02:000:0095. Ділянки знаходяться в різних районах (Березанський проти Баштанського) і мають різну площу, але через помилку реєстратора в базі даних вони «перетнулися» за одним кадастровим номером. [PERSON] помер у 2015 році. Його спадкоємиця ( [PERSON] ) успадкувала ділянку під правильним номером (Баштанський район), проте запис про право власності померлого [PERSON] на номер позивача досі активний у реєстрі. Держгеокадастр та Мін`юст визнають наявність помилки, але відмовляються виправляти її в позасудовому порядку, посилаючись на відсутність повноважень та наявність спору про право. 06.11.2025 надійшла відповідь з відділу № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо статусу та реєстрації земельних ділянок. У документі роз`яснено, що до 01.01.2013 державна реєстрація ділянок та присвоєння кадастрових номерів здійснювалися згідно з наказом Держкомзему № 174 та постановою КМУ № 749. Із набранням чинності Порядку ведення Державного земельного кадастру (постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051) ведення обліку та автоматичне присвоєння номерів забезпечується спеціалізованим програмним забезпеченням. Щодо земельної ділянки площею 6,90 га (фактично 6,8957 га), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баштанської міської ради (колишня Пісківська сільська рада), право власності на яку посвідчено державним актом серії МК № 091715 від 25.06.2003 (реєстраційний № 54) на ім`я [PERSON] , повідомлено наступне: через невідповідність коду адміністративно-територіальної одиниці фактичному місцю розташування, у кадастровому номері було виявлено помилку. На підставі пункту 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пунктів 156, 157 Порядку, з метою усунення розбіжностей помилковий кадастровий номер 4820981800:02:000:0095 замінено на належний 4820684600:02:000:0095. Крім того, з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області також надійшла відповідь щодо статусу та реєстрації цих земельних ділянок. Зі змісту тексту вбачається, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру земельним ділянкам, які на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 1296 перебувають у власності [PERSON] присвоєно у 2001 році такі кадастрові номери -земельна ділянка площею 6,43 га (кадастровий номер 4820981800:02:000:0095; -земельної ділянки площею 2,56 га (кадастровий номер 4820981800:03:000:0148. При цьому, згідно інформації, отриманої в порядку інформаційної взаємодії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 4820981800:02:000:0095 зареєстровані за [PERSON] . Земельній ділянці площею 6,9га, яка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 091715 перебувала у власності [PERSON] , згідно з державним актом було присвоєно кадастровий номер 4820684600:02:000:0095. При цьому представник держгеокадастру зазначає, що даний кадастровий номер не відповідає коду Кодифікатору адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад. Станом на день надання довідки земельній ділянці, яка належить [PERSON] у Державному земельному кадастрі номер не присвоєний. Аналізуючи ці відповіді суд дійшов висновку, що виникла технічна помилка та правова невизначеність щодо ідентифікації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] . Згідно з матеріалами, у 2001 році земельній ділянці [PERSON] площею 6,43 га був присвоєний кадастровий номер 4820981800:02:000:0095. Однак через технічну помилку цей же номер було помилково закріплено за ділянкою [PERSON] площею 6,90 га (фактично 6,8957 га). У результаті цієї помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт саме з цим «чужим» номером наразі зареєстроване за [PERSON] . Для усунення розбіжностей та приведення даних у відповідність до фактичного місця розташування ділянки [PERSON] (територія Баштанської громади), Держгеокадастром була здійснена спроба заміни номера на 4820684600:02:000:0095. Проте, за останньою інформацією, цей новий номер також визнано таким, що не відповідає діючому Кодифікатору адміністративно-територіальних одиниць (КАТОТТГ). Таким чином, станом на дату надання відповідей, ділянка [PERSON] фактично залишається без належним чином присвоєного та актуального кадастрового номера в системі ДЗК. Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Право власності, згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, є непорушним: власник на власний розсуд володіє, користується і розпоряджається своїм майном, а будь-яке протиправне позбавлення чи обмеження цього права заборонено. У разі виникнення перешкод у здійсненні права користування або розпоряджання майном, власник, відповідно до ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, має право вимагати їх усунення, зокрема шляхом відновлення стану ділянки, який існував до порушення, або визнання рішень органів влади недійсними. Важливо враховувати правову природу державної реєстрації речових прав. Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1952-IV) та усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду (справи № 911/3594/17, № 914/2350/18), реєстрація не є підставою набуття права власності, а лише офіційним засвідченням державою вже набутого права. Отже, факт реєстрації не може ототожнюватися з фактом виникнення права власності, яке першочергово ґрунтується на правовстановлюючих документах (державних актах). Щодо обрання способу захисту, то згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 1952-IV та актуальними позиціями Верховного Суду 2025 року (справи № 303/5984/23, № 715/199/23), скасування рішення державного реєстратора є належним та самодостатнім способом захисту. Таке рішення суду забезпечує припинення помилково зареєстрованого права та відновлення становища, що існувало до порушення, без необхідності застосування додаткових засобів (наприклад, позовів про поновлення права), що відповідає принципу процесуальної економії. Враховуючи, що реєстрація права власності за іншою особою відбулася внаслідок технічної помилки (накладання координат та невірного кадастрового номера), єдиним ефективним способом захисту прав є звернення до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора Баштанського районного управління юстиції Лебедєва М.М. про державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що здійснена державним реєстратором реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] підлягає скасуванню. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved