Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги малозабезпеченим сім`ям. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] перебуває на обліку як отримувач допомоги малозабезпеченим сім`ям з 2004 року. 02 вересня 2021 року Відповідач вчергове звернулась до управління для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та надано пакет документів, відповідно до вимог законодавства. Відповідно до наданих документів, згідно із чинним законодавством України, рішенням управління 06.09.2021 Відповідачу було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.09.2021 по 28.02.2022 у розмірі 3820,64 грн щомісячно. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 р. №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. У подальшому, 07 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період ведення воєнного часу», якою також було продовжено строки виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Таким чином, виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] продовжувалась автоматично після закінчення строку призначення без додаткового звернення та її розмір перераховувався зі збільшенням прожиткового мінімуму. 14 листопада 2023 року відповідач звернулась до Департаменту із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Після проведення всіх необхідних перевірок, 11.12.2023 року рішенням Департаменту було відмовлено [PERSON] у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї. Оскільки відповідач отримала надмірно виплачену допомогу за період з листопада по грудень 2023 року, загальний розмір якої становить 8500,48 грн., по причині того, що сукупний дохід перевищив рівень прожиткового мінімуму для сім`ї, про що їй було достеменно відомо, при цьому добровільно не повернула надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 8500,48 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась судом належним чином та у визначеному порядку. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради перебувала на обліку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку як отримувач допомоги малозабезпеченим сім`ям з 2004 року. 02 вересня 2021 року Відповідач вчергове звернулась до управління для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та надано пакет документів, відповідно до вимог законодавства. Відповідно до наданих документів, згідно із чинним законодавством України, рішенням управління 06.09.2021 Відповідачу було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.09.2021 по 28.02.2022 у розмірі 3820,64 грн щомісячно. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 р. №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. У подальшому, 07 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період ведення воєнного часу», якою також було продовжено строки виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Таким чином, виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] продовжувалась автоматично після закінчення строку призначення без додаткового звернення та її розмір перераховувався зі збільшенням прожиткового мінімуму. 14 листопада 2023 року відповідач звернулась до Департаменту із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Після проведення всіх необхідних перевірок, 11.12.2023 року рішенням Департаменту було відмовлено [PERSON] у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї. Повідомленням від 08.03.2024 №04.0106/1760 відповідача повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів у розмірі 8500,48 грн. за відповідними реквізитами. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається та виплачується на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон 1768) та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідачем доводи позивача не спростовано у належний спосіб, доказів добровільного повернення допомоги суду не надано. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved