Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

31.10.2025р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.02.2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №35. Свої вимоги позивач мотивував фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Ухвалою суду від 07.11.2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала та копія позовної заяви з додатками була вручена відповідачу особисто під розписку 10.11.2025 року. 11.11.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона проти задоволення позовних вимог заперечувала. Вказувала на те, що дійсно шлюб між сторонами зазнав певних труднощів, однак вважала такі обставини тимчасовими та такими, що можуть бути усунутими. Зазначила, що бажає зберегти сім`ю, оскільки має намір відновити шлюбні стосунки та підтримувати виховання спільної дитини у повній родині. Відповідач неодноразово намагалася налагодити спілкування з позивачем, готова до примирення, а тому для остаточного відновлення взаєморозуміння між сторонами просила суд надати строк на примирення тривалістю шість місяців. В свою чергу 03.12.2025 року від позивача надійшла заява, у якій він зазначив, що будь-якого бажання зберігати шлюб у нього немає. Вказував на те, що будь-який час наданий судом на примирення буде розцінений ним як порушення його права на розлучення. За відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 35 /а.с. 4/. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. Вирішуючи питання про можливість надання подружжю строку на примирення за клопотанням відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі зупинення провадження у справі та надання сторонам строку на примирення (ч. 7 ст. 240 ЦПК України). З пояснень позивача вбачається, що примирення між сторонами неможливе, оскільки у позивача не має почуттів любові та поваги до відповідача. Відповідачем з часу подачі позову не здійснювалися заходи, направлені на збереження сім`ї, вчинення останньою таких заходів матеріалами справи не підтверджується, а у позивача відсутні наміри поновити шлюб, в своїй заяві від 03.12.2025 він висловив категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї. На думку суду, надання строку для примирення в даній ситуації всупереч бажанню позивача суперечитиме закону та моральним засадам суспільства, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Фактичні обставини та позиція позивача з приводу заявленого клопотання свідчить про те, що примирення подружжя є неможливим. Таким чином, підстав для надання подружжю строку на примирення суд не вбачає, а тому відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем та вважає примирення неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved