Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») та [PERSON] було укладено договір про надання кредит №313349-КС-001(Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого, Кредитодавець надав відповідачу кредит, в розмірі 10000 грн., строком на 16 тижні, а відповідач зобов`язався повернути використану суму та плату за користування Кредитом, який є фіксованим та становить 1,16395000 процентів за кожен день користування кредитними коштами, та комісію 1500,00 грн. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Загальний розмір заборгованості, станом на 04.09.2025, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22023,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10000,00 грн.; заборгованість за процентами 11407,20 грн.; заборгованість за комісією - 616,00 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника, зазначивши про це в позовній заяві та крім того, також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст.128, ч. 3 ст.131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. На підставі ст.ст.274,276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 19.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №313349-КС-001(Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого, Кредитодавець надав відповідачу кредит, в розмірі 10000 грн., строком на 16 тижнів, а відповідач зобов`язався повернути використану суму та плату за користування Кредитом, який є фіксованим та становить 1,16395000 процентів за кожен день користування кредитними коштами,. та комісію за надання кредиту 1500,00 грн. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Загальний розмір заборгованості, станом на 04.09.2025, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22023,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 11407,20 грн.; заборгованість за комісіями -616,00 грн. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор G-7466, яким підписано Кредитний договір №313349-КС-001 від 19.05.2021 року. Згідно вимог ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено електронний договір про надання кредиту №313349-КС-001 від 19.05.2021 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com. Як зазначено ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», встановлено, що банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої повідомлено наступне: на ім`я [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Також, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано суду рух коштів по картці від 04.11.2025р, з якого вбачається активне користування коштами відповідачем [PERSON] .. Згідно довідки про стан заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за Договором №313349-КС-001 про надання кредиту від 19.05.2025р., станом на 08.09.2025р. має загальну заборгованість 22023,20 грн, яка складається: із заборгованості за кредитом- 10000,00 грн, із заборгованості по відсотках 11407,20 грн, із заборгованості по комісії -616,00 грн., із заборгованості по штрафам -0 грн. Крім того, позивачем надано платіжне доручення №409207346 від 19.05.2021р., з якого вбачається, що відповідно до кредитного договору №313349-КС-001 від 19.05.2021 року на картку № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Отже ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.Відповідно до ч.1ст. 546 ЦК Українивиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідачем до суду не надано доказів того, що правочин було укладено на умовах безоплатності, до суду не надано заперечень відносно наявності у правочину ознак нікчемності, до суду не надано контррозрахунку заборгованості та позиції відповідача відносно правовідносин між сторонами, їх тривалості, умов отримання грошових коштів, порядку користування грошовими коштами (кредитом) та сплатою відповідачем процентів за користування кредитом. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально - підтвердження витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved