Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в кінцевій редакції якого просить суд визнати відсутнім права оренди у відповідача на земельні ділянки, площею 2,0179 га та 1,9179 га, з кадастровими номерами 1825080900:04:000:1990 та 1825080900:06:000:0481. Свої вимоги обґрунтовує тим, що успадкувала вказані земельні ділянки після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав за відповідачем зареєстровано право оренди вказаних земельних ділянок на підставі договорів оренди від 12.05.2021, укладених між відповідачем та [PERSON] . Згідно договорів суборенди відповідач передав наведені земельні ділянки у користування третій особі ТОВ «ЛЕНДПОІНТ». Однак, позивач звертає увагу на те, що 12 травня 2021 року [PERSON] не підписувала вказані договори оренди, так як вже була померлою, а тому ці договори є неукладеними, що свідчить про відсутність у відповідача права оренди. Ухвалою суду від 05.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у позовній заяві просила суд провести розгляд справи без її участі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.12.2021 є власником вищевказаних земельних ділянок, площею 2,0179 га та 1,9179 га, з кадастровими номерами 1825080900:04:000:1990 та 1825080900:06:000:0481, так як успадкувала їх після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 4-7). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копій договорів оренди від 12.05.2021, укладених між відповідачем та [PERSON] , за ТОВ "БЛАГОДІЙНИЙ СОЮЗ (БС)" на підставі цих договорів було зареєстровано право оренди вказаних земельних ділянок, яке в свою чергу у подальшому передало ці ділянки у суборенду третій особі ТОВ «ЛЕНДПОІНТ» (а.с. 8-17). У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, у відповідності до положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України судом за власною ініціативою була витребувана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.12.2025, з якої вбачається, що відповідач передав вказані земельні ділянки у користування ТОВ «МАКОШ-АГРО» на підставі договорів суборенди від 01.03.2024 строком до 01.03.2026 (а.с. 66-70). Також з вказаної витребуваної судом інформації вбачається, що за договором купівлі-продажу прав оренди земельних ділянок 28.10.2025 ТОВ «ФАСТІВ АГРО» набуло право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 1825080900:04:000:1990. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи, до складу яких, згідно із частиною 1 статті 42 ЦПК України, у справах позовного провадження відносяться сторони та треті особи. Згідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Отже особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору, ймовірність виникнення в майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право із протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. До того ж, суд звертає увагу на те, що правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні спору. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2022 у справі №910/1744/21. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21). Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19). Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц). Проаналізувавши фактичні обставини, якими зумовлені спірні правовідносини в даній справі, та суб`єктний склад учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що вирішення наявного спору має безпосередній вплив на права та обов`язки ТОВ «МАКОШ-АГРО», оскільки останнє виступає суборендарем спірних земельних ділянок, та ТОВ «ФАСТІВ АГРО», так як воно придбало право оренди на земельну ділянку, площею 2,0179 га. Вирішення спору без залучення до участі у справі вказаних юридичних осіб є порушенням їх конституційного права на судовий захист, оскільки вони не беруть участі у справі, що може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та в подальшому слугуватиме передумовою для скасування рішення суду, ухваленого за наслідками розгляду справи по суті, із процесуальних підстав. З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що позивачем не було заявлено клопотання про залучення до участі у розгляді справи ТОВ «МАКОШ-АГРО» та ТОВ «ФАСТІВ АГРО», суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed