Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

01.10.2025 року ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 102501511, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 24.09.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 102501511 від 08.05.2024 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 20205 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 9249,80 грн., простроченої заборгованості за комісією 575 грн., суми по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 5380,20 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20205 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. В разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст. ст. 279, 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102501511, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Кредитні кошти надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.п. 1.2-1.5 вищевказаного договору сума кредиту становить 5000,00 грн.; кредит надається строком на 360 днів з 08.05.2024 року і закінчується 03.05.2025 року. Процента ставка становить 1,16% та застосовується в межах строку кредитування. Судом встановлено, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 24.09.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т. Згідно вказаного договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 102501511 від 08.05.2024 року. Із матеріалів справи слідує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду нараховано заборгованість, яка становить 20205 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 9249,80 грн., простроченої заборгованості за комісією 575 грн., суми по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 5380,20 грн. Стосовно стягнення неустойки в сумі 5380,20 грн. суд зазначає наступне. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 N 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 зазначив, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені. За такого, суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості за неустойкою в розмірі 5380,20 грн. не підлягають задоволенню. Статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків 9249,80 грн., простроченої заборгованості за комісією 575 грн., а всього у загальному розмірі 14824,80 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1777,36 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5872 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial