Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 03.08.2024-100001474 на суму 11000,00 грн. на строк 124 дні зі сплатою процентів, вказаних в договорі. Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим на момент подачі позову виникла заборгованість в розмірі 28 765,00 грн.. Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 17.07.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однією із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначивши, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання, призначене на 24.11.2025 не з`явилася, але надала до суду клопотання про перенесення судового засідання, яке було задоволено судом і розгляд справи відкладено на 23.12.2025. Відповідачка 23.12.2025 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 03.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 03.08.2024-100001474, строком на 124 дні зі сплатою процентів. Договір укладено в електронній формі. Відповідно до Договору № 03.08.2024-100001474 від 03.08.2024 [PERSON] було надано кредит в розмірі 11 000,00 грн., шляхом переказу на катрку № [NUMBER] . Згідно довідки ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 180-1007 від 10.07.2025, 03.08.2024 на картку номер [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 11000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 471098739, призначення платежу: видача за договором кредиту № 03.08.2024-100001474. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором не виконала належним чином, тому станом на 15.07.2025 заборгованість відповідача становить 28 765,00 грн., що складається з наступного: - 11 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; - 11 935,00 грн. сума заборгованості за процентами; - 1 980,00 грн. сума заборгованості за комісією; - 3 850,00 грн.- сума неустойки. Разом із тим відповідачем були здійсненні заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищевказаному кредитному договорі на суму 7 755,00 грн. від 17.09.2024. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підпис. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, пійписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved