Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

28 жовтня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Інгульського районного суду міста Миколаєва, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява у якій зазначено, що 02.07.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. складено постанову про відкриття виконавчого провадження №68533418 за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. за №82215 від 12.06.2021 року. Відповідно до зазначеної постанови, з нього підлягає стягненню на користь відповідача заборгованість у сумі 32 425,14 грн, виконавчий збір та винагорода приватного виконавця 3242,51 грн, та всього до стягнення 36036,65 грн. Посилаючись на те, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства України позивач просив суд: визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. зупинити виконавче провадження №68533418 від 07.02.2022 року до вирішення справи по суті у судовому засіданні та до ухвалення рішення судом. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник до суду направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив їх задовольнити ( а.с.50).. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник Арсемікова І.В. до суду направила відзив у якому посилаючись на безпідставність вимог позивача просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви та клопотала про зменшення витрат на правову допомогу ( а.с. 37-44). Треті особи по справі, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, пояснень по суті позовних вимог та заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Оскільки учасники справи не прибули в судове засідання, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України. З матеріалів справи убачається, що 07 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було відкрито виконавче провадження №68533418 про стягнення з відповідача, як боржника на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого напису № 82215 виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., заборгованості у розмірі 32425 грн 14 коп ( а.с.8). А також про стягнення з відповідача додаткових витрат при примусовому виконанні виконавчого напису №82215 виданого 12.06.2021 року ( а.с.10-13). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Підпунктами 3.2, 3.5. п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 Постанови № 662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017 року. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14відмовила в задоволенні заяви про перегляд Ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З наданих суду документів неможливо встановити, чи надавався нотаріусу на момент вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, чи посвідчувався кредитний договір нотаріально, чи мав позивач безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки нотаріус належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Києво - Святошинського нотаріального округу Грисюк О.В. виконавчого напису №82215, про стягнення з позивача кредитної заборгованості суду не надав. Як і не надано було суду відповідачем документів які надавалися приватному нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису, так і належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, суд доходить висновку, що виконавчий напис було здійснено з порушенням процедури його вчинення визначеної ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012 року, а тому позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved