Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

В проваджені суду перебуває вказана вище цивільна справа, де позивач [PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та як законний представник доньки [PERSON] з вимогами про зняття арешту з майна боржника. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона та донька є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер у [INFO] , з метою отримання спадщини, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Літвінової І.І. Під час оформлення спадщини встановлено, що в провадженні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження із примусового виконання рішення суду, ухваленого щодо [PERSON] в межах якого був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. У зв`язку з вищезазначеним, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом, та просить суд зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна [PERSON] який помер [INFO] , який було накладено в межах виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним надав суду заяву про справи за її відсутності, вимоги позовної заяви не заперечував, просив прийняти рішення на підставі доказів. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши усі наявні докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідний актовий запис за № 2152. (а.с. 9) [PERSON] та [PERSON] з 27.12.1995 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідний актовий запис за № 759. (а.с. 10) Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис за № 738. (а.с. 11) Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Літвіновою І.І. була заведена Спадкова справа, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі. На праві власності [PERSON] належала квартира за адресою [ADDRESS] га підставі договору міні від 07 травня 2008 року, що повідомлено нотаріусом. (а.с. 12,13) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.03.2025 року, на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП19999086 від 24..06.2010 року , винесеною Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. (а.с. 13) Із відповіді Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.04.2025, та відомостей державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, видно, що обліковується запис обтяження №9984900. Надати більш детальну інформацію, є неможливим, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», тимчасове зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Також у відповіді повідомлено, що у разі виникненні будь-яких спірних питань стосовно скасування заходів примусового виконання вжитих державним виконавцем, позивач має змогу звернутись до відповідного судового органу щодо захисту порушених прав. (а.с. 15) 11 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріального органу із заявою в своїх інтересах та як законний представник доньки [PERSON] про прийняття спадщини після своєї чоловіка [PERSON] та батька дитини, однак ій було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Положеннями статті 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За життя [PERSON] на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме: квартира за адресою [ADDRESS] на підставі договору міни квартири від 07 травня 2008 року, та Покровським відділом державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджено, що станом на 24.04.2025 відносно померлого обліковується запис обтяження. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Суд вважає обґрунтованим доводи позивача, що накладене обтяження є перешкодою для останнього для реалізації у законному порядку свого права на розпорядження майном, яке позивач успадкував після померлого чоловіка. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна [PERSON] , який помер [INFO] , який було накладено в межах виконавчого провадження. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що існування арешту створює позивачу перешкоди в повному обсязі реалізувати своє право на вищевказане нерухоме майно, а підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та доведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, а тому, з метою захисту інтересів позивача та відсутності іншої можливості захистити позивачем своє порушене право, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved