Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося 14.10.2025 року до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 05010-01/2025 від 03.01.2025 року у розмірі 20900,00 грн. Вимоги обґрунтовано тим, що 03.01.2025 р. укладено кредитний договір № 05010-01/2025 від 03.01.2025 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] відповідно до платіжного доручення 03.01.2025 року [PERSON] були перераховані кредитні кошти у сумі 5000, 00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] . 27.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» та реєстру боржників від 27.05.2025 року набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 20900,00 грн., з яких: -5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками; -10 000,00 грн. сума заборгованості за штрафом; -500,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 05010-01/2025 від 03.01.2025 року в розмірі 20900,00 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» належним чином не виконувала, унаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 20900,00 грн. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 05.11.2025 року відкрито провадження по справі, встановлено порядок спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судові засідання 04.12.2025 року, 19.12.2025 року не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином за місцем реєстрації шляхом направлення повістки рекомендованим листом. На адресу суду повернулися поштові відправлення із судовою повісткою направленою відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду остання не подавала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, яка причини неявки не повідомила, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 03.01.2025 р. укладено кредитний договір № 05010-01/2025 від 03.01.2025 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] відповідно до платіжного доручення 03.01.2025 року [PERSON] були перераховані кредитні кошти у сумі 5000, 00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] . 27.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» та реєстру боржників від 27.05.2025 року набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 20900,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 10 000,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 500,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 05010-01/2025 від 03.01.2025 року в розмірі 20900,00 грн. У кредитному договорі, підписаному відповідачем визначено умови кредитування, а саме: суму кредиту, строк, на який надано кредит, процентна ставка. Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Договору позики стосовно інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, з якого вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, а саме валюти кредиту, кредитного ліміту, строку кредитування, процентної ставки та її типу, комісії, а також , що він був повідомлений про розмір пені та штрафу за порушення умов кредитування. Звертаючись з позовом до суду, позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" зазначив, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором № 05010-01/2025 від 03.01.2025 року. Наведене підтверджується розрахунками заборгованості. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд прийшов висновку, що до позивача, що діє відповідно Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг", перейшли усі права, як кредитора за кредитними договорами, боржником за яким є відповідач [PERSON] . Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові N 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за N 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за N 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за N 667/11010/14-ц. За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитного зобов`язання [PERSON] як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо належності позивача у справі та стягнення боргу саме на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", як нового кредитора. На підставі викладеного, суд прийшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором № 05010-01/2025 від 03.01.2025 року в розмірі 10400,00 грн., тобто тіло кредиту та відсотки за користування кредитом. В частині стягнення заборгованості за штрафом та комісією суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року був запроваджений воєнний стан, який продовжено і на момент ухвалення цього рішення. За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині про стягнення з відповідача суми заборгованості по штрафу та комісії не підлягає задоволенню, оскільки вказаний кредитний договір укладено і дія відбувалася під час воєнного стану. Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплатило судовий збір в розмірі 3028 грн. Наведене підтверджується платіжним дорученням у матеріалах справи, оскільки позов задоволено частково, то відшкодуванню підлягає 1506,76 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial