Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи її тим, що на підставі рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами не склалися через безпідставні приниження, звинувачення та спричинення тілесних ушкоджень, таким чином [PERSON] систематично скоював по відношенню до заявниці домашнє насильство в присутності дітей. Домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до заявниці почалося з 2023 року. Першими причинами були різні точки зору на сімейне життя, що призводило до агресивної поведінки [PERSON] , який крім іншого намагався змусити заявницю розірвати відносини з батьками, друзями. Побутові питання призводили до психологічного та економічного насилля. Крім того, [PERSON] на постійній основі почав зловживати спиртними напоями, через що погіршився його емоційний стан. Приблизно з 2022 року [PERSON] почав зловживати наркотичні речовини. До поліції заявниця перший раз звернулася у 2024 році, з приводу її побиття та погрожування вбивством її рідного батька. Останньою подією стало викрадення молодшої дитини та вивезення її у невідомому напрямку. За результатами цієї події 16.06.2024 поліцією було складено адміністративний протокол. Заявниця також була змушена звернутися по психологічну допомогу для старшої дитини, адже самостійно стабілізувати її стан їй не вдавалось. Навіть після неодноразових звернень до поліції, після багатьох судових справ, життя заявниці є нестерпним, [PERSON] продовжує систематично проявляти агресію по відношенню до неї, погрожує фізичною розправою, виражається на її адресу нецензурною лайкою, чим вчиняє домашнє насильство по відношенню до неї, дітей та її батьків. Таким чином, вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому змушена звернутися до суду про видачу обмежувального припису. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала при цьому заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала у повному обсязі. [PERSON] будучи повідомленим про час і місце судового розгляду, до суду не з`явився та не повідомив причини своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року, шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із заявницею. Продовж 2024-2025 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Так за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП постановою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. справа № 183/8266/24. Далі відповідною постановою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на [PERSON] накладено стягнення 19.09.2025 у справі №183/8752/25. Також, відповідними терміновими заборонними приписами стосовно кривдника від 16.06.2024, 20.03.2025, 25.04.2025, 29.05.2025, 12.06.2025, 22.08.2025, 27.11.2025, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно копії висновків експерта № 280 від 17.06.2024, № 252 від 28.07.2025 у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження. Відповідно до копії висновку експерта № 251 від 28.07.2025 у дитини [PERSON] виявлені тілесні ушкодження Питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ст. 350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.11.2018 (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З встановлених обставин вбачається, що насильство до заявниці з боку заінтересованої особи відповідає ознакам домашнього насильства. Ризики вчинення потворного насильства є значним, адже кривдник вдається до систематичних протиправних дій до постраждалої особи. Вжиті заходи притягнення до адміністративної відповідальності не дають результатів. Життя здоров`я і безпека постраждалої особи є під значною загрозою повторних посягань з боку кривдника. Ураховуючи наведене вбачається, що є необхідність у захисті прав постраждалої особи від протиправних дій з боку кривдника. Певні обмеження прав заінтересованої особи є пропорційними та відповідають необхідності захистити права постраждалої особи. Відтак заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис. На підставі зазначеного і

Outcome: approved