Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

ТОВ "Коллект центр" через свою представницю за посадою [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16 112,37 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 12.11.2020 між ТОВ "Слон кредит" та [PERSON] був укладений договір № 413946 строком на 546 днів. Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту становить 6 809,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. 30.06.2021 був укладений договір № 30-06/2021, відповідно до умов якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 413946. 10.01.2023 був укладений договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 413946. Таким чином, ТОВ "Коллект центр" наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 413946. Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом за договором № 413946 від 12.11.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16 112,37 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 6 630,02 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 9 482,35 грн. Наведене стало підставою звернення до суду, тому просить суд стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 16 112,37 грн та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Під час підготовки справи до судового розгляду судом установлено, що відповідачка [PERSON] не скористалася правом подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк. Жодних заяв або клопотань суду не надала. У свою чергу, представниця позивача проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України), такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 12.11.2020 між ТОВ "Слон кредит" та [PERSON] був укладений договір № 413946, за яким відповідачка отримала кредит у сумі 6 809,00 грн. Відповідно до п. 1.4. договору строк кредиту становить 546 днів, з кінцевим терміном повернення 12.05.2022. Згідно до п. 1.5. договору з дати укладення договору по 12.12.2020 включно проценти за користування кредитом не нараховуються та не сплачуються, а з 13.12.2020 й до кінця строку надання кредиту відсотки за користування ним становлять 105 % річних. Тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальниці у розмірі 6 809,00 грн, що підтверджується даними платіжного доручення № 3737 від 12.11.2020. Згідно з п.п. 8.2., 8.8 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, вказаної у п. 1.4. договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за договором. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що перед укладенням договору їй була надана в чіткій формі надана інформація щодо умов кредитування і що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір підписано відповідачкою [PERSON] особистим підписом. Таким чином, сторони, підписавши договір, погодили усі істотні умови договору і відповідачка погодилась виконувати його умови. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 30.06.2021 між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Вердикт капітал" був укладений договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт капітал"права вимоги за договорами кредиту та позики до позичальників, в тому числі за договором № 413946. Відповідно до акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 до ТОВ "Вердикт капітал" клієнт передав, а фактор прийняв в електронному вигляді реєстр боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників додатку № 3 до договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 до фактора ТОВ "Вердикт капітал"перейшло право вимоги за договором № 413946 щодо [PERSON] на загальну суму 10 085,41 грн, з яких тіло кредиту становить 6 630,02 грн та 3 455,39 грн заборгованості за процентами. 10.01.2023 був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт капітал"відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за договорами кредиту та позики до позичальників, в тому числі за договором № 413946. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та витягом з реєстру боржників додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги до нового кредитора ТОВ "Коллект центр" перейшло право вимоги за договором № 413946 щодо [PERSON] в загальні сумі 79 031,00 грн, з яких тіло кредиту становить 5 000,00 грн, проценти - 74 031,00 грн. Згідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Вердикт капітал"станом на 10.01.2023 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 16 112,37 грн, з яких тіло кредиту 6 630,02 грн, заборгованість за нарахованими процентами 9 482,35 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату нею заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, як і не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Оскільки відповідачка своїх зобов`язань за договором перед первісними кредитором та фактором не виконала, у неї утворилась заборгованість перед позивачем. За таких обставин, дотримуючись принципу змагальності сторін, з урахуванням того, що відповідачка не надала доказів на спростування заявлених позовних вимог (відзиву на позов), проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в повному розмірі (тіло та відсотки передбачені договором кредиту). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виснує таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При зверненні до суду із даної позовної заявою позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 9 000 грн. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 04/10-2024 від 04.10.2024, укладеного між ТОВ "Коллект центр" та ФОП [PERSON] ; копію тарифів на послуги; копію заявки на надання юридичної допомоги № 34 від 01.09.2025, копію витягу з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. Аналізуючи сукупність наданих письмових доказів судом встановлено, що фактично юридичні послуги були отримані позивачем від фізичної особи підприємця, як окремого самостійного суб`єкта господарювання, за що на рахунок такої особи були сплачені грошові кошти у визначеному умовами укладеного договору порядку та розмірі. Натомість чинне законодавства до витрат на професійну правничу (правову) допомогу відносить лише витрати на юридичні послуги, надавачем яких є адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання). Відповідно компенсація витрат на отримані юридичні послуги від іншої особи чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачена, тому такі витрати не підлягають компенсації. На підставі викладеного,

Outcome: approved