Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторони позивача 1.1. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ, позивач) Луценко Юлія Сергіївна (діє на підставі довіреності керівника юридичної особи від 08.08.2025 № 20) звернулась до суду 28.08.2025 з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 34000,00 грн.. Вказана позовна заява надійшла до Іваничівського районного суду Волинської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 28.08.2025 (вх. № 358/2025). 1.2. Представниця позивача зазначає, що 17.05.2024 між ТОВ та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1396-2839 (кредитний договір) за допомогою вебсайту кредитодавця creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, засобів реалізації технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, після створення позичальником заявки на отримання кредиту, надання позичальником сканованих копій особистих документів або проходження позичальником верифікації за допомогою технології BankID. За вказаним договором відповідачка одержала кредит для задоволення особистих потреб (на споживчі цілі) з дотриманням таких умов: тип кредиту кредитна лінія; сума кредиту (розмір кредитного ліміту) 8400,00 грн.; строк кредитування 365 календарних днів; базовий період сплати відсотків 30 календарних днів; знижена процентна ставка 1,45 % в день (529,25 % річних); стандартна процентна ставка 1,45 % в день (529,25 % річних). Кредитор надав позичальниці кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві, тому представниця ТОВ звертається до суду за захистом порушеного права, просить стягнути з відповідачки прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 8400,00 грн., прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 25600,00 грн.. 1.3. Представниця позивача Луценко Ю.С. для участі у судовому розгляді справи не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце здійснення судових засідань. Директор ТОВ Резуєв Є.В. надав до суду клопотання від 04.08.2025 № 1396-2839 щодо розгляду справи без участі представника позивача, за наявними у справі матеріалами, не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі (за наявності передбачених законом підстав) (а. с. 50). 2. Стислий виклад позиції сторони відповідача 2.1. Згідно з довідкою Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 25.09.2025 № 1536/02.1-05/2-24, наданою на запит суду, відповідачка [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 59). 2.2. На адресу зареєстрованого місця проживання [PERSON] рекомендованими поштовими відправленнями були направлені копія позовної заяви (з додатками), судові повістки, одне відправлення було отримане адресатом (а. с. 64), конверт з другим відправленням повернутий на адресу суду відділенням «Іваничі 2» АТ «Укрпошта» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 71). 2.3. Крім того, відповідачку було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України» (а. с. 65,72), відповідачка для участі в судовому розгляді справи не прибула, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, відзиву на позов не надала, будь-які заяви (клопотання) від [PERSON] до суду не надходили. 2.4. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2.5. Оскільки у справі № 156/1054/25 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 22.12.2025 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії у справі 3.1. За час судового розгляду справи № 156/1054/25 від сторін будь-які додаткові заяви (клопотання) до суду не надходили. 3.2. Ухвалою судді від 29.09.2025 позовна заява ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 34000,00 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання щодо розгляду справи на 17.11.2025 на 11 год 00 хв. 3.3. У зв`язку з неявкою до суду відповідачки для участі в судовому засіданні, призначеному на 17.11.2025 на 11 год 00 хв, відкладено судове засідання в розглядуваній справі на 18.12.2025 на 14 год 30 хв, про що повідомлені учасники справи. Ухвалою суду від 17.11.2025 продовжено строк розгляду цивільної справи № 156/1054/25 в порядку спрощеного позовного провадження до 18.12.2025. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.3 ст. 82 ЦПК України). 4.5. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). 4.6. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.7. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є юридичною особою, зареєстрованою як фінансова установа, має право надавати фінансові послуги (здійснювати інші види кредитування, вид економічної діяльності 64.92.) (а. с. 42-43). 4.8. Між ТОВ та [PERSON] 17.05.2024 був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1396-2839 продукту «CreditKasa» (кредитний договір) за допомогою вебсайту кредитодавця creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, засобів реалізації технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, після створення позичальником заявки на отримання кредиту, надання позичальником сканованих копій особистих документів або проходження позичальником верифікації за допомогою технології BankID (а. с. 11-22). Договір підписаний обома сторонами (керівником юридичної особи кредитодавця з використанням кваліфікованого електронного підпису; фізичною особою позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С7698»). За вказаним договором відповідачка отримала кредит для задоволення особистих потреб (на споживчі цілі) з дотриманням таких умов: тип кредиту кредитна лінія; сума кредиту (розмір кредитного ліміту) 8400,00 грн.; строк кредитування 365 календарних днів; базовий період сплати відсотків 30 календарних днів; знижена процентна ставка 1,45 % в день (529,25 % річних); стандартна процентна ставка 1,45 % в день (529,25 % річних). 4.9. До договору додані Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затв. наказом директора ТОВ від 22.04.2024 № 35-П (а. с. 21-28), Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу про споживчий кредит) (а. с. 29-30), а також Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а. с. 31). 4.10. Факт видачі кредитних коштів [PERSON] підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно якою ТОВ 17.05.2024 з використанням платіжної системи «LiqPay», платіж № 2463167986, на банківську картку № [NUMBER] перераховано 8400,00 грн. (а. с. 35). Успішне здійснення вказаної транзакції з використанням платіжної системи «LiqPay» підтверджено довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22.07.2025 (а. с. 32-34). 4.11. Згідно з розрахунком, наданим представником позивача, станом на 14.07.2025 [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором від 17.05.2024 № 1396-2839 щодо повернення коштів кредитодавцеві, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 8400,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 36457,00 грн. (а. с. 36-38). Нарахування позичальниці відсотків за користування кредитними коштами також здійснювалось згідно з Правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затв. наказом директора ТОВ від 26.12.2023 № 96-П (а. с. 39-41), з огляду на це, позивач просить стягнути з відповідача лише частину простроченої заборгованості за відсотками 25600,00 грн.. 4.12. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасники справи не надали. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. 5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. 5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.11. На підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі були надані кредитний договір від 17.05.2024 № 1396-2839, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затв. наказом директора ТОВ від 22.04.2024 № 35-П, Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу про споживчий кредит), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, додаткової угоди до кредитного договору від 17.05.2024. Згадані документи підписані відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами «С7698», «А7698» (а. с. 11-20, 29-30, 31). Крім того, факт перерахування кредитних коштів на картку позичальниці підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22.07.2025 (а. с. 32-34,35). Відповідачка у справі № 156/1054/25 не оспорює факту укладення між нею та ТОВ кредитного договору, отримання нею позичених коштів на загальну суму 8400,00 грн. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. 5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між позивачем та відповідачкою виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідачка свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором належним чином не виконала. 5.13. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані зобов`язання перед кредитодавцем, кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно не повернуті, то вимоги ТОВ про стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості за кредитом є обґрунтованими й підлягають задоволенню. 5.14. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідачки заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. 5.15. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 5.16. Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Зобов`язання в цивільному праві має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності, справедливості (ч.3 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. 5.17. Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (зі змінами) визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит (ч.1 ст. 3 згаданого Закону). Згідно з п.11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 5.18. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , уклавши з ТОВ договір від 17.05.2024 № 1396-2839, отримав саме споживчий кредит, датою видачі кредиту є 17.05.2024, дата повернення кредиту 16.05.2025. Для визначення розміру відсотків, що підлягають сплаті позичальницею за користування наданим їй кредитом, у договорі застосовано поняття «стандартна процентна ставка» у розмірі 1,45 % за кожен день користування кредитом (п. 4.10. договору). 5.19. Варто зауважити, що згідно з ч. 4,5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, (де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої таким чином, не може перевищувати 1 %. Поряд з цим, згідно з п. 17 розд. IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (тобто з 24.12.2023) максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 21.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (тобто з 22.04.2024 по 19.08.2024) - 1,5 %. Указані положення Закону були чинними станом на дату укладення договору між ТОВ та [PERSON] , були дотримані сторонами договору. 5.20. Суд погоджується з розрахунками, наведеними представником позивача, і стягує з [PERSON] на користь ТОВ прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 25600,00 грн.. 5.21. Таким чином, позовні вимоги ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача на підставі кредитного договору від 17.05.2024 № 1396-2839 належить стягнути кошти: 8400,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 25600,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а всього 34000,00 грн.. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 11.08.2025 № 75224 про перерахування коштів через АТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 1). Про наявність інших судових витрат в цивільній справі № 156/1054/25 сторона позивача не заявляла. 6.3. Відповідачка [PERSON] не заявляла про наявність понесених нею судових витрат в цивільній справі № 156/1054/25. 6.4. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.5. Оскільки рішенням суду від 22.12.2025 у справі № 156/1054/25 вимоги майнового характеру ТОВ до [PERSON] , заявлені на суму 34000,00 грн., були задоволені повністю, то з суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved