Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

22 вересня 2025 року представник позивача Сарана А.О. звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ( [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р [NUMBER] ) заборгованість за кредитним договором №18.10.2023-100000158 від 18.10.2025 у розмірі 10 788,00 грн., та сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, 18.10.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) №18.10.2023-100000158. Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.10.2023, строком на 38 днів. Відповідно до умов кредитного договору № 18.10.2023-100000158 від 18.10.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 18/10/2023; сума кредиту: 6 000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 38 днів з дати його надання.; дата повернення (виплати) кредиту - 24/11/2023; первинний період користування кредитом - 10 днів з дня його надання (надалі "первинний період"); черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період"). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Вказаний кредитний договір було укладено в електронній формі та підписаний відповідачем своїм електронним цифровим підписом А618. Зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі та на умовах встановлених кредитним договором. У свою чергу відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №18.10.2023-100000158 від 18.10.2023 не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10 788,00 грн., з яких: основний борг становить - 6 000,00 грн.; проценти 4 788,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 29 вересня 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.34) Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено судове засідання з викликом сторін на 24.10.2025 о 10-30 год. Встановлено відповідачу строк для подання до суду заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. (а.с.35,36). 19.12.2025 року представник позивача у судове засідання не з`явився, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає просить задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. (а.с.7 зворот). 19.12.2025 року відповідач у судове засідання не з`явивсь, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, просив розгляд справи проводити у його відсутність. В зв`язку з визнанням позову просив суд стягнути з нього 50% судового збору. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.10.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) №18.10.2023-100000158. Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.10.2023, строком на 38 днів. Відповідно до умов кредитного договору № 18.10.2023-100000158 від 18.10.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 18/10/2023; сума кредиту: 6 000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 38 днів з дати його надання.; дата повернення (виплати) кредиту - 24/11/2023; первинний період користування кредитом - 10 днів з дня його надання (надалі "первинний період"); черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період"). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Згідно п. 3.1. Договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі та підписаний відповідачем своїм електронним цифровим підписом А618. (а.с.23-28). На підтвердження перерахування кредиту відповідачу [PERSON] у сумі 6 000,00 грн., позивачем до матеріалів справи долучено копію квитанції ID операції 2380156299 від 18.10.2023. (а.с.21). Згідно з наданим ТОВ "Споживчий центр" довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №18.10.2023-100000158 від 18.10.2023, заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» становить 10 788,00 грн., з яких: основний борг становить - 6 000,00 грн.; проценти 4 788,00 грн. (а.с.11). За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №18.10.2023-100000158 від 18.10.2023, суму отриманих від ТОВ "Споживчий центр" грошових коштів не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки кредитного договору №18.10.2023-100000158 від 18.10.2023 (кредитної лінії), пропозицією про укладання кредитного договору (оферта), паспортом споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача А618. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки у наявних в матеріалах справи копії заявки відповідача, пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписані електронним підписом відповідача, отже суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач не підписував кредитний договір та не був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 Цивільного кодексу України). Відповідач, будучи обізнаним із умовами кредитування, серед іншого, погодився із розміром відсоткової ставки, нарахованих у межах строку кредитування, що відповідає положенням статей 1048, 1056-1 ЦК України. Погодивши таку відсоткову ставку та умови її застосування, позичальник взяв на себе відповідні зобов`язання, звільнення від виконання яких не може бути виправданим помилковою оцінкою ним певних обставин чи норм права, за відсутності належного правового підґрунтя. Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023. Законодавчо визначених підстав для зменшення погодженого сторонами зобов`язання розміру відсоткової ставки не передбачено чинним законодавством. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідач користувався кредитними коштами, але всупереч визначеним законом та умовам договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач вимоги банку визнав в повному обсязі, отже на підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 422,40 грн. (а.с. 1). Згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 % судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду в розмірі 1 211,20 грн. Решту судового збору в розмірі 1 211,20 грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved