Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача борг в розмірі 60 886,71 грн., який виник станом на 11.02.2025 року. В обґрунтування позову зазначено, що 15.10.2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 53600,00 грн строком на до 15 жовтня 2023 року років зі сплатою відсотків за користування кредитом з фіксованою ставкою у 36% річних. Відповідачка порушила зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 21 червня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 60886,71 грн, з яких: 28737,17 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23495,14 грн. заборгованість за відсотками. 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за наведеним кредитним договором. У зв`язку з викладеним ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Рух справи Ухвалою судді від 25.02.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїми правами на подання до суду клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та поданням відзиву на позовну заяву не скористався. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 20.10.2020 року АТ «ОТП Банк» та відповідачка уклали кредитний договір № 2034192464, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику на споживчі цілі кредит у сумі 53600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 15 жовтня 2023 року. Вказаний договір підписаний відповідачкою. Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення сторони визначили у графіку платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору. До договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування, з якими відповідачка ознайомилась 15.10.2020 року, що засвідчено її особистим підписом. 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу № 21/06/24. Предметом договору факторингу № 21/06/24 від 21 червня 2024 року є відступлення прав вимоги згідно Реєстру боржників. Пунктом 1.2. визначено, що Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 1.3. Договору Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами Договору (п.6.2.3). Відповідно до Актів приймання-передачі від 21 червня 2024 року та Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/06/24 від 21 червня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 60886,71 грн. Враховуючи зміст долучених позивачем договору факторингу, реєстру боржників, платіжних інструкцій суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів факт набуття права вимоги до позичальника за кредитним договором №2034192464 від 15 жовтня 2020 року. За змістом наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 жовтня 2020 року № 2034192464 сума заборгованості становить 60886,71 грн. та складається із заборгованості за кредитом у сумі 28735,17 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 23495,14 грн. Релевантне законодавство Статтею 509 ЦК України надано визначення поняття зобов`язання та підстав його виникнення. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однією з яких є договір (п.1 ч.2 ст.1 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Мотиви, з яких виходив суд, та висновки суду Під час розгляду справи судом встановлено, 15.10.2020 що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2034192464, за умовами якого банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 53600,00 грн. на строк до 15 жовтня 2023 року під 36% річних, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти ануїтетними платежами (відповідно до графіку платежів до 15-го числа кожного місяця). 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого АТ «ОТП Банк» за плату відступило позивачу право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2034192464 від 15.10.2020. Згідно з витягом з реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу) клієнт відступив фактору право вимоги до відповідачки щодо заборгованості у розмірі 60886,71 грн., яка складається з 28735 грн. 17 коп. тіла кредиту та 23495 грн. 14 коп. відсотків. Надана АТ «ОТП Банк» виписка по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за період з 15.10.2020 року по 21.06.2024 року, свідчить про те, що відповідачка у цей період частково погашала кредитну заборгованість. Наведена обставина підтверджується і даними, наявними в розрахунку заборгованості, за якими відповідачка у рахунок погашення боргу за кредитом загалом сплатила 24864,83 грн, а в рахунок погашення заборгованості за відсотками 21497,97 грн. Зважаючи на неналежне виконання позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором та ураховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», як новий кредитор за договором про відступлення права вимоги, набуло право вимоги у обсязі та на умовах права вимоги первісного кредитора, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 03.07.2024 року між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про надання правової допомоги № 03-07/24. Обсяг виконаних робіт визначений в договорі та акті прийму-передачі послуг № 03-07/24, згідно з якими ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надано правову допомогу на загальну суму 9200 грн. Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 9 200 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн. Отже, з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» необхідно стягнути понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved