Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

04.11.2025 року [PERSON] , [PERSON] (далі позивачі) звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [PERSON] була власником наступних земельних ділянок: - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,9130 га з кадастровим номером 1225981000:01:002:0241, яка знаходиться на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304, яка знаходиться на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.04.2012 року. 25.03.2003 року [PERSON] було складено заповіт на земельну ділянку з кадастровим номером 1225981000:01:002:0241 на ім`я [PERSON] . Відповідачка успадкувала вищезазначену земельну ділянку. Крім того, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» розміром 10,30 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 01.09.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідача вищезазначену земельну частку (пай) своїм синам [PERSON] та [PERSON] порівну. Після цього, на підставі розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року [PERSON] було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на підставі сертифікату № ДП 0188632, пай № [NUMBER] площею 9,789 га. Пунктом 3 вищезазначеного розпорядження передбачено, що при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію. Надалі, на підставі вищезазначеного розпорядження [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Однак, після отримання державного акту на право приватної власності на землю взамін сертифікату про право на земельну частку (пай) [PERSON] не внесла зміни до заповіту, складеного 01.09.2000 року, яким вона заповідала позивачам вищезазначений земельний пай. Після смерті матері [PERSON] та [PERSON] звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку на підставі заповіту. Однак, листом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори № 2850/0116 від 23.07.2013 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті записано, що заповідається земельний пай, отриманий в колгоспі «Росія», слова «в разі отримання державного акту на землю, земельна ділянка переходить до синів» в заповіті відсутні, також відсутня площа земельної ділянки, тому не можливо відслідкувати, що саме ця земельна ділянка заповідалась позивачам. Правовстановлюючим документом на пай був сертифікат на земельну частку (пай), а позивачами надано нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю, в якому не зазначено, що акт видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай). Ухвалою від 10 листопада 2025 року суд відкрив загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання на 04 грудня 2025 року. Ухвалою від 04 грудня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суді на 18 грудня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду відзив, яким визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив провести розгляд справи без його участі. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] була власником наступних земельних ділянок: - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,9130 га з кадастровим номером 1225981000:01:002:0241, яка знаходиться на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 112342 від 23.01.2003 року; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304, яка знаходиться на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 від 06.06.2002 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.04.2012 року. Щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1225981000:01:002:0241. 25.03.2003 року [PERSON] було складено заповіт на вищезазначену земельну ділянку на ім`я [PERSON] , який було посвідчено секретарем виконкому Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 19. Відповідачка успадкувала земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2021 року, що підтверджується Інформацією з ДРРП № 450179318 від 31.10.2025 року. Щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304. [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» розміром 10,30 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДП № 188632, виданого Юр`ївською райдержадміністрацією 19.02.1997 року, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.07.2000 року, виданим Юр`ївською державною нотаріальною конторою. 01.09.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідача вищезазначену земельну частку (пай) своїм синам [PERSON] та [PERSON] порівну. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Жемчужненської сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 100. Після цього, на підставі розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року [PERSON] було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на підставі сертифікату № ДП 0188632, пай № [NUMBER] площею 9,789 га, що підтверджується архівним витягом Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 268-А від 20.10.2025 року. Пунктом 3 вищезазначеного розпорядження передбачено, що при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію. Надалі, на підставі вищезазначеного розпорядження [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48-28 від 06.06.2002 року. Після отримання державного акту на право приватної власності на землю взамін сертифікату про право на земельну частку (пай) [PERSON] не внесла зміни до заповіту, складеного від 01.09.2000 року, яким вона заповідала позивачам земельний пай. Після смерті матері позивачі звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку на підставі заповіту. Однак, лисом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори № 2850/0116 від 23.07.2013 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті записано, що заповідається земельний пай, отриманий в колгоспі «Росія», слова «в разі отримання державного акту на землю, земельна ділянка переходить до синів» в заповіті відсутні, також відсутня площа земельної ділянки, тому не можливо відслідкувати, що саме ця земельна ділянка заповідалась позивачам. Правовстановлюючим документом на пай був сертифікат на земельну частку (пай), а позивачами надано нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю, в якому не зазначено, що акт видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай). На думку суду, належним та достатнім доказом підтвердження взаємозв`язку між сертифікатом на право на земельну частку (пай) та державним актом на право приватної власності на землю є вищезазначене розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року, в якому зазначено наступне: - в преамбулі розпорядження зазначено: «… на підставі заяв громадян, які мають сертифікати на право на земельну частку (пай)»; - інформація щодо відведення громадянам зі списку земельні ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) та видати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки цим громадянам Жемчужненської сільської ради (п. 1 розпорядження); - при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію; - в списку зазначено П.І.Б. власника земельної частки (паю), що отримує державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] ; серія та номер сертифікату, який відповідає номеру сертифікату, що зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.07.2000 року (ДП0188632); номер паю (377) та площа земельної ділянки (9,789 га), що зазначені в державному акті на право приватної власності на землю від 06.06.2002 року. В даному випадку, належними та достатніми доказами підтверджено той факт, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю був виданий взамін вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ці два документи засвідчували право власності на один і той же об`єкт нерухомого майна земельну ділянку. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1225981000:01:003:0304, становить 340601,39 грн., що підтверджується витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 9983164472025 від 24.10.2025 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. У зв`язку з тим, що позивачі просили судові витрати залишити за ними, суд вирішив залишити судові витрати за позивачами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved