Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Луцької міської ради Волинської області про поділ майна між спадкоємцями та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1678 га, кадастровий номер 0721882700:07:000:0584; земельної ділянки площею 0,1625 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:0994; земельної ділянки площею 0,1679 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:1677; земельної ділянки площею 0,1414 га, кадастровий номер 0721882701:01:001:1103; земельної ділянки площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Жидичин Луцького (раніше Ківерцівського) району Волинської області, яка включає в себе земельні ділянки: кадастровий номер 0721882700:01:001:0301 площею 0,25 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0300 площею 0,1977 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0295 площею 0,1600 га; земельної ділянки площею 1,1239 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:0174; земельної ділянки площею 1,1159 га, кадастровий номер 0721882701:01:001:1102. Відповідно до заповіту №53 від 01.09.2009 року [PERSON] зробив таке розпорядження, заповів: синові [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; - синові [PERSON] , синові [PERSON] та дочці [PERSON] решту майна в рівних частинах. Спадкоємці, що зазначені в заповіті №53 від 01.09.2009 року, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , прийняли належну їм частку у спадщині шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріуса у строк встановлений законодавством України. Зазначають, що 31.03.2016 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа по спадщині померлого [INFO] [PERSON] . В даній спадкові справі було досягнуто домовленості про розподіл спадщини в натурі між трьома спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але у зв`язку зі смертю [PERSON] , який помер [INFO] , не встигли укласти договір про поділ спадщини та нотаріально посвідчити його відповідно до ЦК України Спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи те, що у зв`язку зі смертю [PERSON] , вони не уклали договір про поділ спадщини та нотаріально не посвідчити його відповідно до ЦК України, тобто ці обставини позбавили їх, як спадкоємців, можливості оформити спадщину в органах нотаріату, а також відсутність спору щодо поділу спадкового майна між спадкоємцями, виникла необхідність такого поділу в судовому порядку. З врахуванням наведеного просять розподіли спадкове майно між спадкоємцями а саме: визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1678 га кадастровий номер 0721882700:07:000:0584, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1679 га кадастровий номер 0721882700:05:000:1677, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,1414 га кадастровий номер 0721882701:01:001:1103, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Жидичин Луцького (раніше Ківерцівського) району Волинської області, яка включає в себе земельні ділянки: кадастровий номер 0721882700:01:001:0301 площею 0,25 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0300 площею 0,1977 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0295 площею 0,1600 га, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] , на житловий будинок та господарських споруд в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] , на земельну ділянку площею 1,1239 га кадастровий номер 0721882700:05:000:0174, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1159 га кадастровий номер 0721882701:01:001:1102, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1625 га кадастровий номер 0721882700:05:000:0994, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.10.2025 року було відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, кожен зокрема подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Луцької міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 27.10.2015 року виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1678 га, кадастровий номер 0721882700:07:000:0584; земельної ділянки площею 0,1625 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:0994; земельної ділянки площею 0,1679 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:1677; земельної ділянки площею 0,1414 га, кадастровий номер 0721882701:01:001:1103; земельної ділянки площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Жидичин Луцького (раніше Ківерцівського) району Волинської області, яка включає в себе земельні ділянки: кадастровий номер 0721882700:01:001:0301 площею 0,25 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0300 площею 0,1977 га, кадастровий номер 0721882700:01:001:0295 площею 0,1600 га; земельної ділянки площею 1,1239 га, кадастровий номер 0721882700:05:000:0174; земельної ділянки площею 1,1159 га, кадастровий номер 0721882701:01:001:1102. Належність спадкодавцю, [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на житловий будинок та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Ківерцівської районної ради народних депутатів 18 травня 1989 року на підставі рішення №51 від 09 березня 1989 року, технічним паспортом на житловий будинок виданого 15.05.1989 Волинським обласним бюро технічної інвентаризації та будинковою книгою. Також, належність вищевказаних земельних ділянок [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується: державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №648905, виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 25 квітня 2006 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 січня 2025 року №НВ-3200096552025; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №648906, виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 25 квітня 2006 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 січня 2025 року №НВ-0700048192025; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №059263, виданого Управлінням Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 14 грудня 2011 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 лютого 2025 року №НВ-9949096502025; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №059262, виданого Управлінням Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 14 грудня 2011 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 лютого 2025 року №НВ-9949096642025; державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 №111405, виданого Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 25 березня 2003 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 січня 2025 року №НВ-1200103522025, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 січня 2025 року №НВ-6300131682025 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 грудня 2024 року №НВ-2100596552024; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №648904, виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 25 квітня 2006 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 січня 2025 року №НВ-0700048072025; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №059261, виданого Управлінням Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 14 грудня 2011 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 лютого 2025 року №НВ-9949095852025. У судовому засіданні встановлено, що 01.09.2009 року на випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, що посвідчений секретарем Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та зареєстрований за №53, відповідно до якого, заповів: синові [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; синові [PERSON] , синові [PERSON] та дочці [PERSON] решту майна в рівних частинах. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємці, що зазначені в заповіті №53 від 01.09.2009 року, прийняли належну їм частку у спадщині шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріуса у строк встановлений законодавством України. Разом з тим, факт родинних відносин, а саме, що спадкодавець, [PERSON] , є рідним батьком для [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.1963 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.10.2007 року; витягом з реєстру ДРАЦ про дошлюбне прізвище [PERSON] ; свідоцтво про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.1962 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2017 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2017 року [PERSON] помер. [INFO] . Згідно частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком для [PERSON] . [PERSON] , стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.10.1986 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1988 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.1962 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2008 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2015 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2017 року. Отже, спадкоємцями спадкових прав на майно, після смерті [PERSON] , є його сини [PERSON] та [PERSON] , які прийняли належну їм частку у спадщині шляхом подачі до нотаріуса заяв про прийняття спадщини у строк, що встановлений ЦК України. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини першої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2016 року приватним нотаріусом Грудзевич Т.О. була заведена спадкова справа по спадщині померлого [INFO] [PERSON] . В даній спадкові справі було досягнуто домовленості про розподіл спадщини в натурі між трьома спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але у зв`язку зі смертю [PERSON] не встигли укласти договір про поділ спадщини та нотаріально посвідчити його відповідно до ЦК України. Тобто, судом встановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , за заповітом та за законом є [PERSON] та [PERSON] , а за правом представлення внуки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями після смерті їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі зверталися до приватного нотаріуса для видачі свідоцтв про прийняття спадщини на підставі домовленості щодо поділу спадщини, однак, останнім було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки один із спадкоємців, а саме [PERSON] , помер [INFO] і не встиг оформити свої спадкових прав, та в зв`язку з цим відбулось недодержання спадкоємцями вимог закону про нотаріальне посвідчення договору про поділ спадщини, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , а для вирішення даного питання роз`яснено про право на звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, беручи до уваги те, що спадкоємці узгодили між собою розподіл спадкового майна, про що свідчить нотаріально посвідченні заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved