Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

10 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстраціїї земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] в с. Дальнє Покровського району Донецької області помер її внук [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером 4821782000:02:000:0202, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (раніше Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області). За життя він заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Інші спадкоємці дід спадкодавця [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому, позивач як спадкоємець другої черги звернулась до суду та просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. 17.12.2025 року [PERSON] подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. В судове засідання представник відповідача Веселинівської селищної ради не з`явився, про дату, час та місце судовогоо засідання був повідомлений належним чином. 12.11.2025 року подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі. В судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце судовогоо засідання були повідомлені належним чином. 27.11.2025 року та 17.12.2025 року подали до суду клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Дальнє Покровського району Донецької області помер внук позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером 4821782000:02:000:0202, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (раніше Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області). За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом отримали спадкоємець першої черги: батько - [PERSON] , та спадкоємці другої черги: баба - позивач [PERSON] , дід - [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги відсутні, а мати спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Інші спадкоємці - треті особи [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] успадкувала право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,000 га, з кадастровим номером 4821782000:02:000:0202, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (раніше Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та судом таких не встановлено. Вищевказані встановлені судом обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи № 5/2025. За свого життя спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки. Так, 26 травня 2020 року ХХХV сесія восьмого скликання Веселинівської селищної ради ухвалила рішення № 191 про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (раніше Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області). На підставі вказаного рішення та заяви [PERSON] ФОП [PERSON] розробила проєкт землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність [PERSON] . Однак завершити процедуру приватизації земельної ділянки [PERSON] не встиг, оскільки помер [INFO] в с. Дальнє Покровського району Донецької області Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Таким чином, оскільки приватизація земельної ділянки площею 2,0000 га не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус позбавлена права видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до положень ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Крім того, Верховним Судом в постанові від 13 червня 2018 р. у справі № 128/1911/15-ц висловлена правова позиція, згідно з якою у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17 зазначив, що: "Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку". Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про державний земельний кадастр» з січня 2013 року видача державних актів на право власності на землю не здійснюється, а право власності на земельні ділянки реєструється у Реєстрі прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом, вона успадкувала право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності земельної ділянки, яке мав спадкодавець, але в позасудовому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення процедури приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved