Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. 05.08.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду через свого представника адвоката Мудраченка В.М. з вищевказаним позовом до ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» в обґрунтування якого вказала, що вона є власницею трьох земельних ділянок: площею 4,64 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0012, площею 1,32 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0013 та площею 2,09 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0014, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області. 08.12.2025 між нею та ФОП [PERSON] були укладені договори оренди всіх вказаних земельних ділянок строком на 10 років. Розраховуючи, що всі вказані договори оренди припиняють свою дію 08.12.2025 за закінченням строку дії на який вони укладалися, 19.03.2024 позивачка звернулася до ФОП « [PERSON] » з повідомленням про відмову у подальшому продовженні між ними орендних правовідносин, оскільки вона планувала відчужити ці земельні ділянки. Не отримавши жодної відповіді від ФОП « [PERSON] » на своє повідомлення вона зателефонувала йому 11.04.2025 та дізналася від нього, що він вже не орендує її земельні ділянки і, що новим орендарем її земельних ділянок є ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН». 14.04.2025 вона отримала від державного реєстратора Софіївської селищної ради інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої довідалася, що на підставі угод, укладених 16.11.2022 між ФОП « [PERSON] » та [PERSON] , були достроково розірвані вищевказані договори оренди земельних ділянок від 08.12.2015. При цьому цього ж дня, 16.11.2022, щодо цих земельних ділянок були укладені нові договори оренди землі строком на 10 років між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» в особі його директора Рожка М.М. Однак, позивачка, наголошуючи на те, що вона особисто не підписувала ані угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі від 16.11.2022, ані договорів оренди землі від 16.11.2022 з новим орендарем ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН», й інших осіб на підписання цих правочинів не уповноважувала, вважає такі договори оренди належних їй земельних ділянок від 16.11.2022 неукладеними і посилаючись на практику Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №513/879/19, від 19.02.2024 у справі №567/3/22, просила суд визнати відсутнім у відповідача прав оренди на зазначені земельні ділянки. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 05.08.2025 позов надійшов до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та за протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями переданий для розгляду судді Томинцю О.В. (а.с.59); 11.08.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження (а.с.60-61); Також за цією ухвалою, згідно клопотання представника позивача, витребувано у відповідача ТОВ "ЗЛАГОДА ОДИН" оригінали трьох спірних договорів оренди земельних ділянок від 16.11.2022, а у ФОП « [PERSON] » - оригінали угод від 16.11.2022 про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок від 08.12.2015; 02.09.2025 від представника відповідача ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» - адвоката Омельченка Ю.А., надійшов відзив на позов згідно якого останній заперечував проти задоволення позивних вимог, зазначив,що всі три договори оренди земельних ділянок між ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» та [PERSON] були укладені та підписані сторонами 16.11.2022 за взаємною згодою. Передумовою для укладення цих договорів було звернення самої [PERSON] 18.10.2022 до ФОП « [PERSON] » з заявою про перегляд орендної плати. У той час ФОП « [PERSON] », з метою подальшого ефективного обробітку земель, господарювання та оптимізації сплати податків, достроково припиняв договори оренди земель, що були укладені з ним та переукладав їх на ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН», де він був і є його співзасновником разом з його батьком [PERSON] .Тому для виплати позивачці більшої орендної плати, їй було запропоновано розірвати попередні договори оренди її земельних ділянок від 08.12.2015 та укласти нові договори щодо оренди цих земель саме з ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН», на що вона погодилася. Угоди про розірвання попередніх договорів оренди землі та нові угоди про оренду землі були підписані в один день - 16.11.2022 у офісі ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН», де була присутня сама позивачка ФОП [PERSON] та директор ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН», на той час [PERSON] . Орендодавець [PERSON] на підставі зазначених договорів одержувала орендну плату, а орендар, відповідач, сплачував за користування цими земельними ділянками за позивачку необхідні податки. Таким чином, пред`явлений позивачкою позов просив залишити без задоволення за безпідставністю вимог (а.с.69-72). 11.12.2025 за ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду (а.с.137). Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Мудраченко В.М. у судовому засіданні, посилаючись на обставини та доводи зазначені у позові, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, позивачка додатково пояснила, що з 2023 року вона орендну плату від відповідача не отримувала, вона перед податковими органами має заборгованість зі сплати земельного податку, яку повинен був сплачувати саме відповідач, але він цього не зробив. Представник відповідача ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» - адвокат Омельченко Ю.А., посилаючись на обставини та доводи зазначені у своєму відзиві, у задоволенні пред`явленого до підприємства позову просив повністю відмовити. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є власницею трьох земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: 1)площею 4,64 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0012; 2)площею 1,32 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0013; 3)площею 2,09 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0014. Всі вищевказані земельні ділянки розташовані на території Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області (а.с.13,25,37). 08.12.2025 між позивачкою та ФОП [PERSON] були укладені три договори щодо оренди окремо всіх трьох вказаних земельних ділянок строком на 10 років, які були зареєстровані державним реєстратором Софіївського РУЮ 28.12.2015 (а.с.14-19, 26-31, 38-43). Як видно з матеріалів справи, 16.11.2022 між [PERSON] та ФОП [PERSON] були укладені три окремі угоди про дострокове розірвання відповідно всіх трьох вищевказаних договорів оренди земельних ділянок від 08.12.2015, на підставі яких державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос О.В. 17.11.2022 проведено державну реєстрацію про припинення цього речового права (а.с.82,86,90). У подальшому, 16 листопада 2022 року між [PERSON] та новим орендарем ТОВ «ЗЛАГОДА ОДИН» були укладені нові договори оренди земельних ділянок, зокрема: 1)за № 04/22 щодо оренди земельної ділянки площею 1,32 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0013 (а.с.22-24); 2)за № 05/22 щодо оренди земельної ділянки площею 4,64 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0012 (а.с.34-36); 3)за № 06/22 щодо оренди земельної ділянки площею 2,09 га за кадастровим № 1225255100:01:001:0014 (а.с.46-48). Всі вказані договори оренди землі ідентичні за своїм змістом та умовами і були укладені на один і той же строк 10 років, тобто до 16.11.2032. Ці правочини, як видно з матеріалів справи, зареєстровані 17.11.2022 належним чином тим самим державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос О.В. (а.с.20-21, 32-33, 44-45). Слід зазначити, що у матеріалах справи мається заява від [PERSON] адресована ФОП [PERSON] з проханням переглянути орендну плату згідно договорів оренди від 08.12.2015 (а.с.91). Також, на аркуші справи 49 мається лист-повідомлення позивачки до ФОП « [PERSON] » від 19.03.2024 про сплив 08.12.2025 договорів оренди землі від 08.12.2015 та не бажання її продовжувати надалі орендні відносини. Запропонувала йому придбати у неї вказані земельні ділянки, а якщо він не бажає цього то просила повернути їй земельні ділянки по закінченню строку дії цих договорів. 4. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно достатті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третястатті 89 ЦПК України). Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами без встановлення відповідних фактів. Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов передбачених в чинному законодавстві, а істотних умов щодо яких сторони досягли згоди та

Outcome: dismissed