Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №16.06.2025-100001376 від 16.03.2024 у розмірі 13 010 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено вказаний кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у сумі 1 000 грн строком на 217 днів зі сплатою процентів. Відповідачка станом на 25.11.2025 свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13 010 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 000 грн, по процентам в розмірі 5 930 грн, комісії 360 грн, неустойки 2 000 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Ухвалою суду від 26.11.2025 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надходило. Відповідачці було направлено копію ухвали суду від 07.11.2025 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернене з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Так, 16.03.2025 між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді, шляхом підписання заявки кредитного договору,було укладено кредитний договір № 16.03.2025-100001376 (кредитної лінії), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 1 000 грн; строк на який надано кредит - 217 днів; дата повернення кредиту 18.10.2025; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.0% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, процентна ставка 0.5% за один день користування кредитом застосовується протягом чергових періодів; комісія, пов`язана з наданням кредиту та за обслуговування, становить 90 грн трьома платежами; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 2820 грн (а.с. 13). Кредитний договір № 16.03.2025-100001376 від 16.03.2025 відповідачкою [PERSON] підписаний електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е553. 22.03.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору № 16.03.2025-100001376, відповідно до якого сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника визначити суму кредиту 2 000 грн на строк 211 днів (а.с. 15). 24.03.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору № 16.03.2025-100001376, відповідно до якого сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника визначити суму кредиту 3 000 грн на строк 209 днів (а.с. 16). 29.03.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору № 16.03.2025-100001376, відповідно до якого сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника визначити суму кредиту 4 000 грн на строк 204 дні (а.с. 17). 29.03.2025 о 18:49 ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на банківську картку № [NUMBER] , вказану у заявці кредитного договору, 1 000 грн за договором № 16.03.2025-100001376, що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17.11.2025 (а.с. 23). Відповідно до довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 16.03.2025-100001376 від 16.03.2025 у відповідачки [PERSON] існує заборгованість в загальній сумі 13 010 грн, яка складається з основного боргу - 4 000 грн, проценти 5 930 грн, комісія за надання 360 грн, комісія за обслуговування 720 грн, неустойка 2000 грн (а.с. 24). У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належність виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором або відсутність обов`язку його виконання. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд дійшов висновку, що 16.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16.03.2025-10002348, на виконання умов якого позивачем на картковий рахунок відповідачки перераховано грошові кошти у сумі 1 000 грн. Докази про перерахування [PERSON] узгодженої додатковим договором №16.03.2025-100001376-3 суми кредиту 4 000 грн матеріали справи не містять. Враховуючи, що відповідачкою не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість по кредиту в сумі 2 550 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1 000 грн, по процентам в розмірі 1 550 грн. Водночас, позовна вимога про стягнення неустойки задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Одночасно слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості, оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, в даному випадку за надання та обслуговування кредиту, є нікчемними. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 474,80 грн (2 550 х 2422,40 : 13 010).

Outcome: partial