Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

01.10.2025 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить стягнути з [PERSON] на користь Охтирської міської ради Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:11:011:0005, площею 0,0050 га (8/100 від 0,0620 га), без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період 6 днів 7 місяців 2021 року - 6 місяців 2024 року в розмірі 25947,79 грн, а також стягнути судові витрати. Вимоги вмотивовані тим, що відповідач є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме нежитлового приміщення загальною площею 60,1 кв.м, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:11:011:0005, площею 0,0620 га. Вказана земельна ділянка використовувалася відповідачем на підставі договору оренди землі, укладеного 15.04.2016 з Охтирською міською радою строком на 5 років, строк дії якого завершився 24.05.2021. Внаслідок невжиття відповідачем заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору оренди землі міська об`єднана територіальна громада в особі Охтирської міської ради не отримала плату за використання земельної ділянки у вигляді збережених без достатньої правової підстави коштів орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 8/100 від 0,0620 га за період 6 днів 7 місяців 2021 року - 6 місяців 2024 року в розмірі 25947,79 грн, що встановлено на засіданні комісії виконавчого комітету Охтирської міської ради з визначення та відшкодування збитків власникам землі 24.10.2024. Повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати збитки відповідачем проігноровано, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 02.10.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно договір оренди землі не був ним укладений з міською радою на новий термін, але вважав необґрунтованим розмір заявлених позивачем до стягнення коштів, оскільки ним за основу для розрахунку такого розміру взято відсоткову ставку орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, хоча земельна ділянка, на якій розташований об`єкт нерухомості, власником якого він є, відноситься до земель громадської забудови, а саме для будівництва та обслуговування будівель торгівлі зі ставкою орендної плати 5% від нормативної грошової оцінки. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 28.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за №2426, на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 60,1 кв.м, яке складається із приміщень: торговий зал І, площею 56,5 кв.м; кладовка Іа, площею 3,6 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2025 №НВ-5900089142025 з додатком до нього, та Інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.01.2025 земельна ділянка площею 0,0620 га, кадастровий номер 5910200000:11:011:0005, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, знаходиться у комунальній власності Охтирської міської ради, дата державної реєстрації 21.10.2014 (а.с. 7-15). 15.04.2016 між Охтирською міською радою (Орендодавець) та ФОП [PERSON] (Орендар) був укладений договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Оренда приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:11:011:0005. В оренду передається земельні ділянка загальною площею 0,0050 (8/100 від 0,0620) га. Договір укладено на 5 років (а.с. 15-17). 25.05.2016 договір оренди землі від 15.04.2016 був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 14721544, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.05.2016 №60318961 (а.с. 18). Відповідно до акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 24.10.2024 №02-09/135, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 14.11.2024 №197, розмір збитків, завданих [PERSON] використанням земельної ділянки без достатньої правової підстави, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0050 га (8/100 від 0,0620 га) за 6 днів 7 місяців 2021 року, 2022 рік, 2023 рік та 6 місяців 2024 року становить 25947,79 грн (а.с. 45-49). 19.11.2024 за вих. №01-05/2766 на адресу відповідача надіслана копія акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 24.10.2024 №02-09/135 з повідомленням, яке містить пропозицію у 30-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актами та про результати їх розгляду інформувати Охтирську міську раду. Також відповідача повідомлено, що у разі визнання заявлених вимог добровільне відшкодування збитків здійснюється в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків (а.с. 50). Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 ЗК України суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Положеннями ст. 80 ЗК України визначено, що територіальні громади, реалізують право власності на землі комунальної власності безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. За положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 123 ЗК України (тут і далі по тексту в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. За змістом ч. 1 ст. 124 ЗК України Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно з вимогами ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п. 14.1.147). Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Оскільки відповідач після закінчення дії договору оренди землі від 15.04.2016 не звертався за оформленням права оренди на земельну ділянку, речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. За приписами ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України власникам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З наведеного вбачається, що відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. При цьому, за приписами ст. 1212-1214 ЦК України для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Разом з тим, суд вважає, що позивачем при обрахунку безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки необґрунтовано застосовано ставку 10% орендної плати замість 5% з огляду на те, що предметом спору у цій справі є стягнення не збитків чи орендної плати за користування земельною ділянкою, а суми, яка відповідає її еквіваленту, і яку відповідач має сплатити за фактичне користування земельною ділянкою. Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Розмір суми коштів, заявлений до стягнення, повинен дорівнювати розміру недоотриманої місцевим бюджетом орендної плати, яку зобов`язаний був сплачувати відповідач за користування земельною ділянкою, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на ній. При цьому, положення законодавства України, що регулюють питання визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, закріплюють право територіальної громади на отримання плати за користування земельною ділянкою комунальної власності незалежно від проведення нормативної грошової оцінки такої ділянки. Відповідно до розділу 4 Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 №1175-МР обчислення розміру орендної плати за користування земельними ділянками здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, коефіцієнту індексації та індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких проведено у розмірі не більше 3% їх нормативно грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1% їх нормативно грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативно грошової оцінки, для земель громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 5%. З матеріалів справи вбачається, що нерухомість відповідача знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Відповідно до ставок орендної плати за земельні ділянки адміністративно територіальної одиниці, на яку поширюється дія рішення органу місцевого самоврядування затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 25.06.2020 №2006-МР, ставка орендної плати на землі громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі становить 5%. Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів повинне здійснюватися виходячи з 5% ставки орендної плати від нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки. Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 05.06.2024, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5910200000:11:011:0005 становить 1038093,08 грн (а.с. 40). З наданих позивачем розрахунків розміру збитків та акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №02-09/135 від 24.10.2024 вбачається, що відповідач користувався 0,0050 га (8/100 від 0,0620 га), нормативна грошова оцінка цієї частини земельної ділянки становить 83717,18 грн, п`ять відсотків від неї складає 4185,86 грн. З огляду на викладене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти за використання зазначеної земельної ділянки за період 6 днів 7 місяців 2021 року в сумі 2509,26 грн, за 2022 рік в сумі 4185,86 грн, за 2023 рік в сумі 4185,86 грн, за 6 місяців 2024 року в сумі 2092,92 грн, а всього 12973,90 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (50%), відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1514,00 грн.

Outcome: partial