Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 11 вересня 2021 року первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 151776814 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Первісний кредитор перерахував грошові кошти у сумі 8000 грн на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач не виконував зобов`язання щодо повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Згідно цього договору право вимоги за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було продовжено згідно додаткових угод. Згідно цього договору право вимоги за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 33 969 грн 60 коп, у тому числі: тіло кредиту 8000 грн, відсотки 25 969 грн 60 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп, на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позиція відповідача За змістом поданого відзиву відповідач не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що відсотки за користування кредитом нараховані поза межами дії кредитного договору. Крім того первісний кредитор не виконав визначений договором обов`язок повідомити позичальника про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. До позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, укладеним первісним кредитором. Також позивач не довів належним чином факт отримання відповідачем кредитних коштів. Висновки за результатами розгляду заявлених вимог Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. З матеріалів справи видно, що 11 вересня 2021 року первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальник [PERSON] уклали кредитний договір № 151776814 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. (а.с.30-33) Первісний кредитор перерахував грошові кошти у сумі 8000 грн на банківську картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 11 вересня 2021 року. (а.с.12) Акціонерним товариством «Універсал Банк» надано підтвердження факту належності [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір № 151776814 від 11 вересня 2021 року є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за зазначеним кредитним договором, посилаючись на те, що набув право вимоги до позичальника. Як визначено статтями 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.5 договору, укладеного між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником [PERSON] , передбачено право кредитодавця укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Як зазначено у позовній заяві, право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року відступлене тричі, а саме: -28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Згідно цього договору право вимоги за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», -05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого було продовжено згідно додаткових угод. Згідно цього договору право вимоги за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». -29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року. Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. У матеріалах справи наявні копії договорів факторингу та виписки з реєстру боржників. (а.с.44-70) Також наявні копії платіжних інструкцій на підтвердження оплати за договором факторингу № 29/05/25-Е, здійсненої платником ТОВ «ФК «Ейс» на користь отримувача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». (а.с.44-47) Платіжною інструкцією від 30 травня 2023 року № 4097 підтверджується здійснення оплати за договором факторингу 05/0820-01 платником ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь отримувача ТОВ «Таліон Плюс». (а.с.53, зворотній бік) Проте до позовної заяви не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а саме відсутня належним чином завірена копія первинного платіжного документу (платіжної інструкції). Акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» від 31 грудня 2021 року, підписаний сторонами договору факторингу № 28/1118-01, яким сторони підтверджують здійснення оплати за відступлення прав вимоги за зазначеним договором, не є первинним документом, який є підставою для бухгалтерського обліку господарської операції відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». (а.с.61) Тому цей акт не є належним доказом здійснення господарської операції - оплати за договором факторингу № 28/1118-01. Таким чином згідно наведеного висновку Верховного Суду, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до відповідача за кредитним договором № 151776814 від 11 вересня 2021 року. Тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору 2422 грн 40 коп, на професійну правничу допомогу 7000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed