Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Товариство з\~ обмеженою відповідальністю\~«Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 12.02.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 893879116 на суму 8\~100,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора UMCA-8429. Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвалася на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнила та подала Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, пройшла належну перевірку (верифікацію), ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору та перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отримала на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання кредитного договору, надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціювала укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 8 100,00 грн 12.02.2024 на банківську карту № 5457-08XX-XXXX-7244 відповідача, яку вона вказала у Заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому до договору факторингу укладались додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 280 від 16.04.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 19.12.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 38 272,50 грн. Укладання договорів факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» та між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. При цьому, право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Талан Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого, за ним утворилась заборгованість перед позивачем, на момент подання позовної заяви, яка становить - 38\~272,50 грн, яка складається з: 8 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 30 172,50 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки та задоволено клопотання представника позивача витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. 03.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Григор`єва Д.В. надійшли письмові пояснення (а.с.128-131). В судове засідання представник позивача Тараненко А.Я. не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.8 зворот). 18.12.2025 представник відповідача надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з тих підстав, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги до позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що\~12.02.2024 відповідачкою була надана Заявка на отримання грошових коштів в кредит (а.с.23) та між ТОВ «Манівео швидка\~фінансова\~допомога»\~та\~ [PERSON] \~\~був\~укладений\~договір\~кредитної лінії\~№\~893879116\~\~від\~ 12.02.2024,\~згідно\~якого\~ТОВ\~«Манівео\~швидка фінансова\~допомога»\~зобов`язалось\~надати\~позичальникові \~кредит\~\~у вигляді\~кредитної лінії\~\~в\~ розмірі\~кредитного\~ліміту 8\~100,00\~грн на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а\~позичальник\~зобов`язався\~повернути кредит\~ та\~сплатити\~проценти\~за користування\~кредитом,\~відповідно\~до\~умов\~зазначених\~ у\~\~договорі,\~додатках до\~нього\~та\~Правилах\~надання\~грошових\~коштів\~у позику,\~\~в \~тому\~\~числі на\~\~умовах\~ фінансового\~кредиту\~ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова\~допомога».\~\~Кредитодавець надає\~перший транш\~за\~договором\~у розмірі\~8\~100,00\~грн.\~Другий та\~решта траншів\~надають позичальнику\~протягом дисконтного\~періоду (а.с.26-31),\~також\~\~відповідач електронним\~підписом\~одноразовим ідентифікатором\~підписала\~паспорт\~споживчого\~кредиту\~продукту «Смарт»\~до\~договору\~№ 893879116\~від\~12.02.2024 (а.с.32). Позивачем надані до суду Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.24-25), Порядок укладання Фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг (із зазначенням всіх етапів укладання договору з прінт-скрінами екрану з особистого кабінету) (а.с.13-17), Порядок дій споживача і ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo» (а.с.19-22). Факт перерахування коштів, підтверджується платіжним дорученням від 12.02.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало\~ [PERSON] \~кошти в\~сумі 8\~100,00\~грн,\~згідно договору\~№ 893879116\~від\~12.02.2024 для зарахування\~на платіжну\~картку №\~5754-08XX XXXX-7244 (а.с.33), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.18), а також випискою за договором за період 12.02.2024-17.02.2024, наданою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.139). Розмір заборгованості по кредитному зобов`язанню, підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором № 893879116 від\~12.02.2024, згідно якого заборгованість відповідача становить 38 272,25 грн, яка складається з: 8 100,00 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 30 172,50 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.11) та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 893879116 від\~12.02.2024 (а.с.10). 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, дія якого Додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2021, № 27 від 31.12.2022, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 продовжувалась до 31.12.2024, згідно з яким клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором, п. 4.1 визначено, що право переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (а.с.34-36, 36 зворот, 37-39, 39 зворот, 40). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 16.04.2024 № 280, до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі і до [PERSON] (а.с.42-43). 19.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено Договір факторингу № 19/1224-01, згідно з яким клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.46-48), серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 38 272,25 грн (а.с.50-51). 04.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти за плату, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 893879116 від\~12.02.2024, передачу якого зафіксовано в акті прийому передачі реєстру боржників за цим договором факторингу (а.с.52-54, 59, 60-61). Відповідно до копій платіжних інструкцій, ТОВ «Юніт Капітал» здійснювало плату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.55, 56, 57, 58). З наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів інформації, вбачається, що в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с.138) та надано виписку за договором б/н за період 12.02.2024-17.02.2024 (а.с.139). Згідно платіжної інструкції № 17689 від 11.07.2025, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн (а.с.1). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги\~Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п.5,7 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України,\~боржник\~зобов`язаний\~здійснити платіж факторові за умови,\~що\~він\~одержав від\~клієнта\~або\~фактора письмове\~повідомлення\~про\~відступлення права\~грошової\~вимоги\~факторові і\~в\~цьому\~повідомлені визначена\~грошова вимога, яка підлягає виконанню,\~а\~також\~названий фактор,\~якому\~має\~бути здійснений\~платіж. Боржник має право\~ вимагати\~ від\~фактора\~надання йому\~в\~розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином,\~\~судом встановлено,\~\~що відповідач\~ [PERSON] 12.02.2024, відповідно до укладеного в електронній\~формі між\~нею\~та\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 893879116,\~отримала\~кредит\~у\~розмірі 8 100,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом.\~Свої\~зобов`язання відповідач не виконувала, не\~вносила\~платежі у\~строки\~ і\~ розмірах,\~встановлених договором, чим істотно порушила його\~ умови,\~ внаслідок\~чого\~ у неї\~утворилася заборгованість у\~сумі 38 272,50 грн, яка складається з наступного: 8 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 30 172,50 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором.\~При цьому,суд враховує, що заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути втричі перевищує суму основного боргу, тому дана вимога позивача, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим чинним\~ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача. Виходячи з викладеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал»,\~яке правомірно\~набуло право\~вимоги до\~відповідача за\~договором факторингу\~в сумі 28 100,00 грн, з яких: 8\~100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 000,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У стягненні з відповідача заборгованості за відсотками у більшому розмірі суд вважає за необхідне відмовити. В свою\~чергу,\~твердження представника\~відповідача про\~неналежність доказів переходу до\~позивача права\~вимоги,\~суд розцінює\~критично,\~так як\~вони не викликають сумніву у їх достовірності та є достатніми\~для повного\~та об`єктивного\~розгляду даної справи. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,4\~ст.137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому,\~склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до\~предмета доказування\~у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеній в постанові від 12.02.2020 у справі 648/1102/19 - витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено\~стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Аналізуючи норми\~ЦПК України\~про відшкодування\~витрат на\~професійну правову допомогу,\~Верховний Суд\~у справі\~686/28627/18\~від 27.07.2022\~дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» 05.06.2025 укладено договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 (а.с.62-63), в Акті прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатським бюро та їх вартість (а.с.65). Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що поза розумним сумнівом доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір, який відповідає критеріям, як реальності наданих позивачу адвокатських послуг, так і розумної необхідності таких витрат, тобто вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а відтак понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.525, 526, 610-612, 615, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: partial