Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеміда-Ф» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що 07.11.2023 року між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №1219714, за умовами якого [PERSON] видано кредит в сумі 8000 гривень строком на 90 днів до 05.02.2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% в день за 1 день, 1,4% в день з 2 по 15 день та 3,5% в день за період з 16 по 90 день користування кредитом. 21.11.2023 року між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1219714-1 до кредитного договору №1219714 від 07.11.2023 року, якою сторони погодили продовжити строк кредитування з моменту підписання цієї угоди 90 днів, термін повернення кредиту після закінчення продовженого строку користування кредитом 19.02.2024 року. 26.03.2024 року між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» укладено договір факторингу №2603, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язався сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається після підписання сторонами реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додаток №1) та сплати фактором клієнту суми фінансування. Згідно з Додатком №1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги за договором №1219714, укладеним 21.11.2023 року з [PERSON] на загальну суму заборгованості в розмірі 31368 гривень. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 31368 гривень разом із судовим збором та витратами на правничу допомогу. Ухвалою суду від 12.05.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 07.11.2023 року [PERSON] підписала та направила ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та позичальником. 07.11.2023 року між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1219714, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти відповідачеві у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором. [PERSON] , за умовами договору отримала кредит у сумі 8000 гривень строком на 90 днів з датою повернення кредиту 05.02.2024 року та сплатою процентів за кожен день користування кредитом у такому порядку: за 1 день користування кредитом 10% в сумі 800 гривень, термін оплати 22.11.2023 року; з 2 по 15 день користування кредитом -1,4% в сумі 1568 гривень, термін оплати 22.11.2023 року; з 16 по 90 день користування кредитом 3,5% в сумі 21000 гривень, термін оплати 05.02.2024 року (п. 1.2. 1.7. договору). Згідно з п. 1.9. договору, відповідач має право ініціювати продовження строку кредитування або строку виплати кредиту, установлених цим договором на підставі звернення до кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації відповідачем такого права. Кредит надається відповідачеві шляхом видачі готівки з каси кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача (п. 2.1. договору). Укладаючи кредитний договір, [PERSON] також підписала додаток №1 до договору графік платежів та паспорт споживчого кредиту. 21.11.2023 року між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та [PERSON] була укладена додаткова угода №1219714-1 до кредитного договору, за умовами якої сторони внесли зміни до кредитного договору та з моменту підписання цієї угоди продовжили строк кредитування на таких умова: загальний розмір кредиту 8000 гривень, продовжений строк кредитування 90 днів, термін повернення кредиту після закінчення продовженого строку користування кредитом 19.02.2024 року. Відповідач зобов`язалась сплачувати проценти за кожен день продовженого строку користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1 день користування кредитом 10% в сумі 800 гривень, термін оплати 06.12.2023 року; з 2 по 15 день користування кредитом -1,4% в сумі 1568 гривень, термін оплати 06.12.2023 року; з 16 по 90 день користування кредитом 3,5% в сумі 21000 гривень, термін оплати 19.02.2024 року. Факт видачі грошових коштів в сумі 8000 гривень підтверджується копією касового чеку обслуговування у ломбарді ІД 37615055 з призначенням платежу договір №1219714. За розрахунком ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 26.03.2024 року утворилась заборгованість в сумі 31368 гривень, з яких 8000 гривень заборгованості по тілу кредиту та 23368 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом. 26.03.2024 року між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» укладено договір факторингу №2603, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язався сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається після підписання сторонами реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додаток №1) та сплати фактором клієнту суми фінансування. Згідно з Додатком №1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги за договором №1219714, укладеним 21.11.2023 року з [PERSON] на загальну суму заборгованості в розмірі 31368 гривень. За розрахунком позивача, станом на 18.03.2025 року у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №1219714 від 07.11.2023 року в сумі 31368 гривень, з яких 8000 гривень заборгованості за тілом кредиту та 23368 гривень заборгованості за відсотками. При вирішенні спору суд виходить з такого. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, відповідно до ст. 536 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Оскільки позивачем надані докази укладення між сторонами відповідного кредитного договору та, як наслідок, набуття відповідачем обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги №250314-5Ш від 14.03.2025 року, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», копію розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] за кредитним договором №1219714 від 07.11.2023 року, згідно з яким сума витрат на правничу допомогу, яку очікує понести позивач складає 7000 гривень (за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплати послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі, оплати послуг за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплати послуг за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Бачинським О.М., копію ордеру про надання правової (правничої) допомоги серії ВС №1269270 від 14.03.2025 року. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані. Враховуючи, що відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, тож суд вбачає підстави для стягнення суми витрат в розмірі 7000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved