Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Представник позивача Сакун А. в інтересах позивача засобами поштового листування звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, згідно з яким просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати у розмірі 219\~999,74 гривень.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 21.07.2023 між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту N1201/23-Т/ЗП111, згідно з умовами якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов?язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] його окремих crладових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 01.03.2024 в місті Запоріжжя по просп. Соборний, на перехресті з вул. Південноукраїнська сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та "Ford Fiesta", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля " Ford Fiesta ", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , яка відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/2926/24 від 14.05.2024 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв?язку з названою подією, що визнана страховим випадком, згідно зі Звітом N177 від 13.03.2024, здійсненим ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] , складає 526 516,11 гривень. Згідно з Рахунком-фактурою NД-00000052 від 13.03.2024 ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту становить 379 999,74 гривень. Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти у вказаній сумі, що є збитками позивача. Відповідно до доводів сторони позивача, із посиланням на приписи ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Ford Fiesta", д.н.з. [NUMBER] застрахована в АТ СГ "ТАС" (Поліс NEP-215822087), страховик зазначену суму компенсував в межах ліміту страхової відповідальності 160\~000,00 гривень, франшиза 0,00 гривень. Таким чином позивач набув право вимоги на залишок збитків, із розрахунку: 379 999,74 гривень 160 000,00 гривень, тобто у сумі 219 999,74 гривень. 14.06.2024 позивачем направлено відповідачу досудову претензію, яка залишена без реагування з боку [PERSON] . Враховуючи наведене, із посиланням на норми ст. 993, 1166, 1194 ЦК України, а також ст. 108 Закону України "Про страхування", представниця позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2025 постановлено цивільну справу передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 01.07.2025, на підставі протокола автоматизованого розподілу між суддями від 01.07.2025 передана в провадження визначеного головуючого судді Вайнраух Л.А. 02.07.2025. Ухвалою судді від 07.07.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (икликом) сторін. Визначено дату, час і місце проведення судового засідання. Визначено відповідачу 15-денний строк із дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Роз`яснено, що у цій справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.7 ст.277 ЦПК України не подаються. Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, за змістом заяви, востаннє скерованої за вх.№ від 18.11.2025, просить розглядати справу без участі сторони позивача, заперечень проти винесення заочного рішення по справі за відсутності відповідача за змістом заяви не висловлено, крім того, представник підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово та належним чином, шляхом надіслання поштової кореспонденції за місцем реєстрації. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяв та клопотань до матеріалів справи відповідачем не надано, про причини своєї неявки [PERSON] не повідомила, заяв по суті справи (відзиву) не подала, що є правом відповідача. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку (18.11.2025, що видно з протокола судового засідання). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 21.07.2023 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , [INFO] , як власницею забезпеченого в подальшому транспортного засобу автомобіля «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ), на підставі заяви на страхування від 21.07.2023 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1201/23-Т/ЗП111, згідно з умовами якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення вказаного автомобіля марки «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП, страхова сума 781\~000,00 гривень. Якщо транспортному засобу завдана шкода внаслідок ДТП франшиза учасниками правочину не визначена (0,00 гривень). Договір діє з 27.07.2023 по 26.07.2024 (п.16). Страхові випадки наведені у п.22 договору, зокрема, завдані внаслідок ДТП. 01.03.2024 о 12-40 годині по пр. Соборному, на перехресті з вул. Південноукраїнською в м. Запоріжжі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті порушення ПДР з боку водія автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі №335/2926/24, пр.3/335/1073/2024 від 14.05.2024, яка набрала законної сили 27.05.2024. Відповідальність власника автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] на дату події застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), поліс ЕР№215822087, ліміт відшкодування збитків, завданих майну 160\~000,00 гривень. Страхувальник (заявник [PERSON] , який керував забезпеченим транспортним засобом, що передбачено договором страхування для виплати страхового відшкодування в разі настання страхового випадку, п.9.1.) повідомив про настання страхового випадку (заява про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 01.03.2024). Згідно зі звітом №177 про оцінку транспортного засобу «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] від 13.03.2024. складеного ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля, з урахуванням ПДВ на запчастини, складає 526\~516,11 гривень. У зв`язку із настанням вказаної події та відповідно до рахунку-фактури NД-00000052 від 13.03.2024 ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Edge», д.н.з. [NUMBER] , склала 379\~999,74 гривень, ПДВ 0,00 гривень. Факт проведення відновлювального ремонту вказаного забезпеченого транспортного засобу визнано страховиком доведеним, а судом підтвердженим. Так, у відповідності до умов договору страхування від 21.07.2023 №1201/23-Т/ЗП111, Страхового акта №006.00366824-1, розрахунку від 18.03.2024, досліджених судом, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило 19.03.2024 страхове відшкодування у сумі 379\~999,74 гривень на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням N13671807 від 19.03.2024. Крім того, судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», як страховиком винуватця ДТП, компенсовано в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 120\~895,32 гривень та 39\~104,68 гривень (доплата) на користь позивача, що видно з платіжних інструкцій №408721 від 29.04.2024 та №24872 від 17.06.2024 із призначенням «регрес за страховим відшкодуванням Са№006.00366824-1 від 18.03.2024, по договору ЕР №215822087 від 19.07.2023». Таким чином, до стягнення з відповідача заявлено суму страхового відшкодування, виплачену страховиком потерпілої у ДТП [PERSON] в сумі 219\~999,74 гривень з розрахунку 379\~999,74 гривень (сума страхового відшкодування) 160\~000,00 гривень (часткова виплата ПрАТ «СГ «ТАС») = 219\~999,74 гривень. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм чинного законодавства. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Згідно з п.1,3 ч.2, 3, 6 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. За нормою ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, Розглядаючи вимоги позивача (страховика [PERSON] , як власниці забезпеченого транспортного засобу, станом на дату ДТП) про стягнення суми страхового відшкодування в порядку суброгації, суд виходить з такого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на даний час регулюються ЦК України, Законом України «Про страхування» від 18.11.2021, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024, іншими законодавчими актами. На час ДТП (страхового випадку) діяв відповідно Закон України «Про страхування» від 18.11.2021, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який втратив чинність на підставі Закону № 3720-IX від 21.05.2024. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, на дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст. 993 ЦК України, згідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст. 1191 ЦК України. Згідно зі ст. 102 Закону України Про страхування договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України. Обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування. У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 108 вказаного Закону страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Позивачем доведено виконання обов`язку, передбаченого ст.36-4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.. Так, внаслідок настання страхового випадку, передбаченого договором добровільного страхування наземного транспорту від 21.07.2023 №1201/23-Т/ЗП111, укладеного між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , із дотриманням врегульованого вказаною вище нормою порядку, позивачем (страховиком власника забезпеченого транспортного засобу, пошкодженого під час ДТП) здійснено виплату страхового відшкодування на користь юридичної особи, яка надала послуги з ремонту пошкодженого майна, розмір якого визначений у дослідженому судом страховому акті, розрахунку та визнається судом доведеним. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), вказано, що: «68. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. 69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. 70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. 72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 73. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). 74. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Відповідачем в позасудовому порядку не здійснено компенсацію збитків страховику. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідача винуватця ДТП, як видно з повідомлення про ДТП, дослідженого судом, не викликає у суду розумних сумнівів. Крім того, відповідачем не надано доказів з приводу того, що відповідно до полісу обов?язкового страхування обсяг відповідальності страховика [PERSON] є більшим, ніж здійснена на користь ПрАТ СК Арсенал Страхування виплата. В даному випадку позовні вимоги заявлені та визнаються судом обґрунтованими, враховуючи наведений стороною позивача розрахунок, а також наявні докази, що відповідають критеріям належності та допустимості, відповідно, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СГ «ТАС» (в межах ліміту страхування), як страховиком винуватця ДТП. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, у зв`язку із чим витрати (збитки), понесені страховою компанією, підтверджені належними доказами, підлягають стягненню з відповідача в порядку суброгації. За змістом ст. 89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як наслідок, з відповідачки на користь позивача в порядку суброгації підлягає стягненню сплачене страхове відшкодування у сумі 219\~999,74 гривень. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у сумі 3\~300,00 гривень. Докази понесення стороною позивача інших витрат на час розгляду справи суду не надані, відповідно, підстав для їх розподілу судом не встановлено.

Outcome: approved