Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Роговський В.П., звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», прибудови літ.«а1», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», навісу літ.«Д», вбиральні літ.«Е», входу в підвал літ.«Вх/пд», підвалу літ.«Пд», воріт під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину згаданого домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А-І», 1/6 веранди літ.«а», 1/6 прибудови літ.«а1», 1/6 сарая літ.«Б», 1/6 сарая літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 навісу літ.«Д», 1/6 вбиральні літ.«Е», 1/6 входу в підвал літ.«Вх/пд», 1/6 підвалу літ.«Пд», 1/6 воріт під № 1, 1/6 огорожі під № 2, 1/6 криниці під № 3, 1/6 альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] будучи батьком спадкодавця, тобто в силу статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР), оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним та був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця. Взагалом [PERSON] набув право на 2/6 частки домоволодіння 1/6 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/6 як спадщина за законом після смерті сина [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А-І», 2/6 веранди літ.«а», 2/6 прибудови літ.«а1», 2/6 сарая літ.«Б», 2/6 сарая літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 навісу літ.«Д», 2/6 вбиральні літ.«Е», 2/6 входу в підвал літ.«Вх/пд», 2/6 підвалу літ.«Пд», 2/6 воріт під № 1, 2/6 огорожі під № 2, 2/6 криниці під № 3, 2/6 альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] .До складу спадкового майна також увійшли: - земельна ділянка площею 0,4274 га, кадастровий номер 7324580500:01:004:0237, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Банилово-Підгірнівська сільська рада, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113712; - земельна ділянка площею 0,2175 га, кадастровий номер 7324580500:01:002:0420, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, на території Сторожинецької міської ради за межами с.Банилів-Підгірний, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113494. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 16 березня 2017 року позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Коржан В.Д. із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 25/2017. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Просить суд: визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», прибудови літ.«а1», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», навісу літ.«Д», вбиральні літ.«Е», входу в підвал літ.«Вх/пд», підвалу літ.«Пд», воріт під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,4274 га, кадастровий номер 7324580500:01:004:0237, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Банилово-Підгірнівська сільська рада, належної [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113712. визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,2175 га, кадастровий номер 7324580500:01:002:0420, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, на території Сторожинецької міської ради за межами с.Банилів-Підгірний, належної [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113494. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Роговський В.П. надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява посвідчена старостою села Банилів Підгірний про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява посвідчена старостою села Банилів Підгірний про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява посвідчена старостою села Банилів Підгірний про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява посвідчена старостою села Банилів Підгірний про розгляд справи без її участі, позов визнає. Визнання позову відповідачами, згідно вимогЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені наступні обставини справи. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», прибудови літ.«а1», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», навісу літ.«Д», вбиральні літ.«Е», входу в підвал літ.«Вх/пд», підвалу літ.«Пд», воріт під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно частини першої статті 120 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частина друга статті 123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину згаданого домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А-І», 1/6 веранди літ.«а», 1/6 прибудови літ.«а1», 1/6 сарая літ.«Б», 1/6 сарая літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 навісу літ.«Д», 1/6 вбиральні літ.«Е», 1/6 входу в підвал літ.«Вх/пд», 1/6 підвалу літ.«Пд», 1/6 воріт під № 1, 1/6 огорожі під № 2, 1/6 криниці під № 3, 1/6 альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] будучи батьком спадкодавця, тобто в силу статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР), оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним та був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Банилово-Підгірнівського старостинського округу Сторожинецької міської ради від 30 липня 2025 року № 1220 (див. пункт 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка була чинною на час смерті спадкодавця). Взагалом [PERSON] набув право на 2/6 частки домоволодіння 1/6 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/6 як спадщина за законом після смерті сина [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А-І», 2/6 веранди літ.«а», 2/6 прибудови літ.«а1», 2/6 сарая літ.«Б», 2/6 сарая літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 навісу літ.«Д», 2/6 вбиральні літ.«Е», 2/6 входу в підвал літ.«Вх/пд», 2/6 підвалу літ.«Пд», 2/6 воріт під № 1, 2/6 огорожі під № 2, 2/6 криниці під № 3, 2/6 альтанки під № 4 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна також увійшли: - земельна ділянка площею 0,4274 га, кадастровий номер 7324580500:01:004:0237, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, Банилово-Підгірнівська сільська рада, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113712; - земельна ділянка площею 0,2175 га, кадастровий номер 7324580500:01:002:0420, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, на території Сторожинецької міської ради за межами с.Банилів-Підгірний, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 113494. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 16 березня 2017 року позивач [PERSON] будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Коржан В.Д. із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 25/2017. Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (підпункт 4.21. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка. Крім позивача, є ще чотири спадкоємці за законом першої черги (дружина та діти спадкодавця [PERSON] ) відповідачі по справі. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права. Тому позивач вважає, що право власності на 2/6 частки вищевказаного домоволодіння та земельні ділянки перейшло до неї в порядку спадкування за законом і просить захистити її цивільне право на спадкове майно шляхом визнання за нею права власності на нього. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчать додані до позову належним чином засвідчені заяви. Отже, взагалом позивач [PERSON] набула право на все домоволодіння 2/6 як спадщина за законом після смерті батька [PERSON] + 4/6 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідност.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачами, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved