Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

18 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Татарського районного суду Одеської області через свого представника [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 01 жовтня 2019 року Малиновським районним у мсті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюбу між нею та [PERSON] , актовий запис зроблено №3320 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 жовтня 2019 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільних дітей подружжя не має. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї та притаманна подружжю. Сторони разом не проживають з серпня 2023 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на те, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивачки, просила розірвати шлюб з [PERSON] , вимогу про стягнення з відповідача судового збору на свою користь не заявила. 18 жовтня 2025 року у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Дем`янову О.А. Згідно з відповіддю ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області №5188/21050 від 19.09.2025 року, на запит суду у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, [PERSON] , [INFO] , "Зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться" (а.с.13). 25 вересня 225 року Татарбунарським районним судом Одеської області винесено ухвалу, якою справу передано до Верховного Суду України для вирішення питання про визначення підсудності. 16 жовтня 2025 року Верховний Суд України виніс ухвалу про відмову у визначення підсудності даної справи та повернення її матеріалів до Татарбунарського районного суду Одеської області. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі на призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві у зв`язку з малозначністю справи просила розглядати її у спрощеному порядку без виклику сторін. та у випадку вирішення розгляду справи з викликом сторін, розгляд справи просила проводити без її участі та участі представника. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачу судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем його проживання направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, який повернувся з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Крім того, [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи 18.12.2025 року повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі частини 11\~статті 128 ЦПК України\~відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. Між тим, відповідач не скористався своїм правом подати відзив у встановлений судом строк. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст.ст.19,279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Положеннями\~ст. 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотання про розгляд справи за участю сторін учасниками не подавалися. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований Малиновським районним у мсті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис зроблено №3320 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 жовтня 2019 року (а.с.6). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишено " [PERSON] ". Відомості про дітей, народжених у шлюбі, матеріали справи не містять. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, клопотання про надання строку на примирення сторонами не заявлено, тому шлюб між подружжям повинен бути розірваний. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України) сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із частиною першою\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4\~ст.56 СК України). За змістом\~ч.2\~ст.104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 С Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки сім`я фактично розпалася, виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу. Виходячи із положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд має вирішити питання про стягнення судового збору, який не був сплачений позивачкою при подачі позову до суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи, що [PERSON] при зверненні до суду з відповідним позовом не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, суд залишає сплачений нею судовий збір за рахунок позивачки.

Outcome: approved