Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У липні 2025 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 жовтня 1986 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. З березня 2010 року подружжя проживає окремо. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Давно втратили повагу та любов один до одного. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просила суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки згоди з останнім щодо його розірвання через орган ДРАЦС не досягнуто. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.09.2025 справу було передано за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року зазначену справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 22.12.2025. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 10.12.2025 на адресу суду від неї надійшла письмова заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.42-43). Відповідач в судове засідання також не з`явився, 09.12.2025 на електронну адресу суду подав заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.39). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 жовтня 1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини справи, зокрема фактичний розпад сім`ї, не підтримання сторонами сімейних відносин та формальний характер існування шлюбу, а також з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а сторони не виявили бажання на примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюб (а.с.4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». В позовній заяві, позивач висловила бажання залишити своє післяшлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. сплаченого останньою судового збору.

Outcome: approved