Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-23 00:00:00

08.08.2024 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 87187,50 грн. (з яких: сума кредиту 25000 грн., сума процентів за користування кредитом 32337,50 грн., проценти 29850 грн.), витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 11.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №7059048. 27 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/2024-Ф, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 57337,50 гривень, з яких: 25000 гривень - заборгованість за кредитом, 32337,50 гривень - заборгованість за відсотками. У зв`язку із простроченням виконання зобов`язань відповідачу нараховано проценти за 60 календарних днів у сумі 29850 гривень. 06.09.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.12.2024 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача, змінено найменування позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, відзив не надала. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника Позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний Договір №705904, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», умови якого були розміщені в Особистому кабінеті Відповідача, який був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С4993», після чого відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн. (п.1.3. Кредитного договору). Строк кредиту 363 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 3 дні. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (08.09.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 20-24). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 25 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача № [NUMBER] . Згідно відповіді АТКБ «Приватбанк» на ухвалу суду від 28.10.2024 року про витребування доказів зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 11.09.2023 року здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн. (а.с.94). 27 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/2024-Ф, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с.73-77). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27.05/2024-Ф від 27.05.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №7059048 від 11.09.2023 в сумі 57337,50 гривень, з яких: 25000 гривень - заборгованість за кредитом, 32337,50 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.30). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі кредитного договору №7059048 від 11.09.2023, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору ( а.с. 19). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконала, взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору не виконала тобто не сплатила своєчасно Кредитодавцю грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за Договором № 7059048 від 11.09.2023 року в розмірі 57337,50 грн. ( сума кредиту 25000 грн., сума процентів за користування кредитом 32337,50 грн.) (а.с.9-15). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасила наявну заборгованість за вказаними кредитними договорами, не надала контррозрахунку суми заборгованості, не спростувала заявлені проти неї позовні вимого, не подала до суду доказів на підтвердження недійсності зазначеного договору. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими, регулюються умовами укладеними між сторонами договорами та нормами чинного законодавства України. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів правомірності нарахування Позивачем процентів за 60 календарних днів в розмірі 29 850 грн., тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Що стосується понесених Позивачем судових витрат, то суд зазначає про наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. 17.07.2023 було укладено Договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 (а.с. 39-40). Як вбачається з Акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 18.07.2024 року згідно Договору № 17/07-2024 від 17.07.2023 адвокатом Столітнім М.М. було надано ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» правові послуги на суму 10000 грн., які складаються зі збору та аналізу доказів спору, складення та подання позовної заяви (а.с.29). Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких підстав, враховуючи, що Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а позов задоволено частково ( на 65,8%), тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, а саме% судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1593,94 грн. (2422,40 грн. : 100 х 65,8%); по сплаті витрат на правничу допомогу в розмірі 6580 грн. (10000грн. 6 100 х 65,8%). В іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

Outcome: partial