Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-24 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 01.05.2018 є виконавцем комунальних послуг з центрального опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідачі є споживачами вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказаний будинок під`єднаний до мереж тепло-, та водопостачання. На виконання вимог законодавства позивач зобов`язаний як виконавець надати до вказаного приміщення відповідачів житлово-комунальні послуги, а відповідачі - внести оплату за вказані послуги. Відповідачі у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) від вказаних послуг. Заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, а також за період з 01.11.2021 становить станом на 31.03.2025 - у загальному розмірі 126678,85 грн. Також у період з 01.11.2021 у відповідачів наявна заборгованість за абонентське обслуговування з вказаних послуг у розмірі 1357,57 грн та у розмірі 1336,59 грн. Позивач на підставі договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018 №602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ним прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 вказаних послуг у сумі 19631,21 грн (централізоване опалення) та 2712,73 грн (постачання гарячої води). Через несвоєчасне виконання відповідачами оплати за надані послуги позивачем були нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню на суму простроченої заборгованості. Загальна заборгованість відповідачів за вищевказаними послугами з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних та пені становить 176959,81 грн. Однак, відповідачі в добровільному порядку заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг не погашають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 176959,81 грн та понесені судові витрати. 19.05.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідачів адвокат Ткачук В.П. за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав до суду відзив, в якому просив залишити без задоволення заявлені позовні вимоги. В обґрунтування відзиву представник відповідачів зазначив, що відповідачі заперечують у повному обсязі проти заявлених позовних вимог. На думку відповідачів, заявлені позовні вимоги є надуманими та такими, що не відповідають нормам законодавства. У позовній заяві не вказано про відсутність вузла розподільчого обліку у відповідачів, у квартирі яких встановлений вузол розподільного обліку теплової енергії - одноструменевий, крильчастий лічильник холодної та гарячої води GSD-8, занесений в український державний реєстр під номером У2361-06 із відповідним сертифікатом. Вказаний вузол пройшов повірку 25.01.2024. Багатоквартирний будинок обладнаний загальнобудинковим вузлом та окремо квартира відповідачів обладнана квартирним вузлом. Закон передбачає використання показань квартирних лічильників при розрахунках за комунальні послуги. У позовній заяві не вказано, що під час здійснення розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги враховані та застосовані показники квартирного вузла відповідачів. Вказані обставини ставлять під сумнів розрахунки заборгованості, зазначені позивачем, в тому числі обсяг фактично спожитої послуги та пред`явлену вимогу до їх оплати відповідачами. Також з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин щодо запобігання поширенню коронавірусу Covid-19. Позивачем не нараховуються штраф та пеня за несвоєчасну оплату за житлово-комунальні послуги за період дії вказаного карантину. На думку відповідачів, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на недостовірних розрахунках, суперечать вимогам законодавства та фактичним обставинам. Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже є виконавцем вказаних послуг для житлових будинків. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги №602-18, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до додатку №2 до договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018, до КП «Київтеплоенерго» перейшло право вимоги до відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Рішенням ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради від 09.11.2023 №7340/7381 затверджено статут КП «Київтеплоенерго». Відповідно до п.2.2.1 Статуту, предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води та розподіл електричної енергії. Мешканцям будинку, в якому розташована вказана квартира відповідачів, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються КП «Київтеплоенерго». Надання послуг здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 03.07.2008 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією відповідного витягу з реєстру територіальної громади м. Києва та копією відповідної відповіді з ЄДДР. Отже, [PERSON] та [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає КП «Київтеплоенерго» до вказаної квартири. Згідно з розрахунком заборгованість відповідачів становить станом на 31.03.2025 за надані вказані послуги: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 19631,21 грн; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2712,73 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 42387,34 грн; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22695,83 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії в розмірі 57628,27 грн; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води в розмірі 1273,25 грн; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1357,57 грн; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання гарячої води у розмірі 1336,59 грн. Станом на час подання позову відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за вказані послуги в повному обсязі. Відповідно до розрахунків відповідачам були нараховані за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 інфляційна складова, 3% річних та пеня на заборгованість за вказаними послугами у загальному розмірі 50280,96 грн. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15. Також у постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16 Верховний Суд виклав правову позицію, в якій зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, як користувачі квартири, є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає їм позивач. Відповідачі зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні житлово-комунальні послуги. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідачі належним чином не виконали їх зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних послуг, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Відповідачами не було надано доказів ненадання житлово-комунальних послуг або надання вказаних послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем вказаних послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Таким чином, позивач належним чином виконує зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого вимагає стягнення солідарного з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 126678,85 грн. Водночас щодо заперечень проти позовних вимог та їх обґрунтування, зазначених відповідачами у відзиві, суд відхиляє їх як необґрунтовані, виходячи з наступного. Посилання відповідачів у відзиві про наявність у їх квартирі квартирного вузлу розподільного обліку теплової енергії, показники якого не враховані при здійсненні обсягів споживання та розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги позивачем, та надані до відзиву копії паспорта на вказаний лічильник та свідоцтва про повірку лічильника суд вважає неналежними доказами у справі, оскільки не свідчать про прийняття вказаного лічильника на абонентський облік за адресою відповідачів. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, за вказаною адресою наявні будинкові лічильник централізованого опалення та лічильник постачання гарячої води, а у квартирі відповідачів наявний квартирний лічильник постачання гарячої води та відсутній квартирний лічильник централізованого опалення. Водночас відповідачами не надано до суду доказів сплати за вказані житлово-комунальні послуги у відповідному розмірі та своїх розрахунків щодо наявності або відсутності заборгованості, враховуючи обсяги споживання послуг щомісячно. Відповідно до абз. 2, 3 п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (які діяли до 01.05.2022, далі - Правила від 21.07.2005 №630) квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Згідно з п. 11 Правил від 21.07.2005 №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до п. 12 Правил від 21.07.2005 №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Згідно з абз. 2 п. 31 чинних Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Відповідно до абз. 1 п. 24, абз. 2 п. 30 чинних Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів послуги, до відповідного вузла обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Враховуючи, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів, що на час спірних правовідносин позивачем був взятий на облік їх квартирний лічильник з централізованого опалення, а відповідачі відповідно вчасно знімали та передавали показання квартирного засобу обліку виконавцю, суд вважає, що позивачем правомірно здійснено нарахування заборгованості за наданими послугами згідно з показаннями будинкових засобів обліку і діючими тарифами. При цьому позивачем враховується наявність квартирного лічильника постачання гарячої води в квартирі відповідачів, що зазначено у розрахунках заборгованості за наданими позивачем житлово-комунальним послугами. Посилання відповідачів у відзиві про наявність у їх квартирі квартирного лічильника з централізованого опалення є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про прийняття позивачем вказаного лічильника на абонентський облік за адресою відповідачів, в тому числі відсутні відомості про акти звірки та повірки вказаного засобу обліку, укладені сторонами. Разом з тим, суду не було надано доказів на підтвердження того, що відповідачі зверталися до позивача та надавали останньому документи про прийняття позивачем вказаного лічильника на абонентський облік за адресою відповідачів. Також до відзиву відповідачами не надано доказів їх звернення до позивача з заявами про проведення перерахунку заборгованості за житлово-комунальними послугами. Крім того, суд роз`яснює, що відповідачі, вважаючи, що їх права порушені внаслідок недотримання позивачем законодавства під час нарахування плати за житлово-комунальні послуги та здійснення відповідного розрахунку заборгованості, не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідним позовом. Водночас, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг (за централізоване опалення, постачання гарячої води та теплової енергії), враховуючи що зобов`язання відповідачів є грошовим, суд вважає, що підлягає стягненню солідарному з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати, 3% річних та пеня в загальному розмірі 50280,96 грн за період з 01.01.2024 по 31.03.2025, виходячи з наступного. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29.12.2023 було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Однак відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30.12.2023, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285); припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285); стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285); нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.». Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Місто Київ у період з 24.02.2022 по 30.04.2022 входило до переліку територій можливих бойових дій, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 є обґрунтованим. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим вказана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України з кожного відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1514,00 грн (3028,00 грн / 2 = 1514,00 грн), у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення позивачем.

Outcome: approved