Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 55046,37 грн, з яких: 30561,34 грн заборгованість по тілу кредиту, 24485,03 грн - заборгованість по відсотках, а також судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 17.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] була укладена Угода про надання споживчого кредиту № 500844605. Позивачем було надано кредит відповідачеві, однак останній своїх зобов`язнь щодо повернення кредиту та сплати відсотків належно не виконав через що утворилась заборгованість, яку заявлено у позові до стягнення. Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутністі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 17.02.2021 [PERSON] було подано до АТ «Альфа-Банк» клопотання про укладення договору про реструктурезацію строком на 60 міс. заборгованості в сумі 35429,48 грн., що виникла за період з 01.10.2020 по 17.02.2021 за Акцептом/офертою № 501136970. 17.02.2021 [PERSON] надав АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») підписану власноруч оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500844605 на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» умови якого прийнято (акцептовано) відповідачем у названу дату. Відповідно умов оферти, споживчий кредит мав складати 35429,48 грн., процентна ставка 23,00% річних фіксована, строк кредиту 60 міс., дата повернення: 18.02.2026. Кредит відповідач просив надати для повернення заборгованості за кредитним договором № 501136970 в сумі 35429,48 грн. В додатку № 1 пропонував погодити, крім іншого графік платежів, детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки. В оферті зазначено, що підписуючи цей документ відповідач свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. У додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 500844605 сторони погодили графік платежів і суми останніх (платежі за кредитом та відсотками). Виплата кредиту погоджена була щомісячними платежами. Про погодження умов відповідачем проставлений підпис. На підтвердження видачі кредиту позивачем надано до справи меморіальний ордер, який передбачав перерахування коштів з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . Також, надано виписки за рахунками. Вказані документи надано у виді файлів Микрософт ворд. Власноручний підпис відповідального працівника банку на цих документах відсутній на момент їх формування. Дані про підписання цих документів відповідальним працівником банку електронним підписом на момент їх формування в матеріалах справи відсутні. На обґрунтування нарахованих відсотків та суми заборгованості до позову додано розрахунок у файлі Микрософт ексель. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики, за правилами частини другої статті 1046 ЦК України, є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Поняття бухгалтерського обліку визначено частиною 1 статті названого закону як процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. В цій статті визначається поняття господарської операції - дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та первинного документу - документу, який містить відомості про господарську операцію. Основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України встановлено Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (далі за текстом - Положення). Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 62 Положення). За правилами п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків було встановлено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (далі Інструкція № 22). Інструкцією № 22 в п. 1.4 надано визначення мемореального ордеру, як розрахункового документу, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку. Розрахункові документи складаються, відповідно до п. 2.1 Глави 2 Інструкції № 22 на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів, їх реєстрів та відомості заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, їх реєстрів та відомості (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції. При цьому в п. 2.5 Глави 2 Інструкції № 22 встановлено було повернення без виконання розрахункових документів, у яких реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції. Додатком № 9 до Інструкції № 22 визначено указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, їх реєстрів та відомості. Пункт 21 даних указівок передбачає проставлення в меморіальному ордері підписів відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера. За відсутності доказів підписання наданого позивачем меморіального ордеру електронним підписом він не може бути прийнятий як електронний документ, адже на момент виникнення спірних правовідносин приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначалося завершення створення електронного документа накладанням електронного підпису. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наведене свідчить, що сторони погоджували умови нового кредитного договору №500844605, а не продовження строку повернення суми кредиту за укладеним раніше договором № 501136970. Враховуючи відсутність належних доказів видачі кредиту позивачем відповідачу за кредитною угодою № 500844605 в задоволенні позову про стягнення заборгованості за названою кредитною угодою слід відмовити. Судовий збір, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed