Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 червня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №0325/980/1589641/20, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит зі сплатою процентів за його користування. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23 258,39 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу 24/03/23, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором №0325/980/1589641/20. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Процесуальні дії у справі. 13 жовтня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 20 жовтня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 21\~жовтня 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 25\~травня 2020\~року [PERSON] \~підписав заяву-анкету\~про надання\~банківських послуг\~АТ «ОТП\~Банк» №0325/980/1589641/20, яка є невід`ємною частиною договору про банківський вклад; відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб та РКО; правил користування рахунками АТ «ОТП Банк», тарифів банку, що розміщені на офіційному сайті банку. У розділі заяви-анкети «відмітки банку» містяться підписи співробітників банку, датовані 05 червня 2020 року, про перевірку документів на відкриття рахунку/рахунків та дозвіл на відкриття рахунку/рахунків. Відповідач отримав пластикову картку, емітовану на його ім`я. Дата такого отримання, зазначена у розписці, нерозбірлива (06 травня 2020 року або 06 червня 2020 року). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу №24/03/23, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/1589641/20 від 05 червня 2020 року на загальну суму 23 258,39 грн, з яких: тіло кредиту 14 000,00 грн, проценти за користування кредитом 9 258,39 грн. Згідно з розрахунком АТ «ОТП БАНК» станом на 24 березня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 23 258,39 грн, складові заборгованості та їхній розмір встановити неможливо. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). При цьому, згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено,\~що позивачем\~не підтверджений\~факт укладення\~відповідачем з\~первісним кредитором кредитного договору №0325/980/1589641/20 від 05 червня 2020 року, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі договору факторингу. Позивач, посилаючись на те, що набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/1589641/20 від 05 червня 2020 року, просить стягнути з нього заборгованість за цим кредитним договором, проте доказів укладення такого договору та самого кредитного договору від 05 червня 2020 року позивачем не надано. Заява-анкета про надання банківських послуг підписана відповідачем 25 травня 2020 року, дату отримання відповідачем картки, емітованої на його ім`я, встановити неможливо через розбіжності у можливості розпізнання місяця цієї дати, доказів на підтвердження дати встановлення кредитного ліміту позивачем не надано. Матеріали справи не містять інформацію про узгоджений сторонами договору термін, з якого договір вважається укладеним. Відмітки банку про надання згоди на відкриття рахунку, датовані 05 червня 2020 року, не можуть вважатися підтвердженням того, що кредитний договір укладено саме в цю дату. Згідно з додатком до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за договором від 05 червня 2020 року. Таким чином, позивачем не підтверджено набуття права вимоги саме за договором, який долучено до позову. Крім того, позивачем не доведено умови кредитування, погоджені сторонами договору №0325/980/1589641/20. Так, заява-анкета не містить інформацію про розмір встановленого кредитного ліміту, строку кредитування, тривалість пільгового періоду для нарахування процентів, розмір процентної ставки тощо. До позову не додано документи, які містять такі умови кредитування. Паспорт споживчого кредиту, який за своєю суттю не є частиною кредитного договору, також не містить інформацію про встановлений кредитний ліміт. У паспорті зазначено строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації), проте договір такої умови не містить. Надана позивачем розписка підтверджує виконання банком обов`язку з оформлення пластикової картки, а не надання кредиту. Заява-анкета взагалі не містить розділів, які передбачають отримання кредитних коштів. Крім того, суд ставить під сумнів як доказ розрахунок первісного кредитора, який не містить складових заборгованості та не розкриває механізм нарахування заборгованості у розмірі 23 258,39 грн. Частина перша статті\~81\~ЦПК\~України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття\~77\~ЦПК\~України). Таким чином, позивачем не підтверджено набуття права вимоги до відповідача за договором, копію якого долучено до позову, не надано повну інформацію про умови кредитування, підтверджену належними доказами, не доведено розмір заборгованості. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed