Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»(далі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20\~015,00 грн, а також витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 6\~000,00 грн, та судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір №100109191 від 10 червня 2021 року. Відповідач не виконав свого обов`язку за вказаним кредитним договором та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені цими договорами у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором №100109191 від 10 червня 2021 року на загальну суму 20\~015,00 гривень, з яких 5\~000,00 гривень, сума заборгованості за тілом кредиту, 15\~015,00 гривень. 30 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та припинив повертати надані кредити в строки, передбачені кредитними договорами. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитних договорів, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав. Відзив та\~будь-яких\~заяв,\~клопотань в\~ході проведення\~судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі нявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні(розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 10 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100109191, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в кредит на споживчі цілі на суму 5 000,00 гривень строком на 30 днів з 10 червня 2021 року, зі сплатою відсотків у розмірі 10% від поточного залишку кредиту. Окрім договору про споживчий кредит відповідачкою підписані паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік споживчого кредиту, графік платежів та Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, анкета-заява на отримання кредиту. Відповідно до Розділу 7 анкети-заяви на отримання кредиту, підписанням цієї заяви, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з тарифами банку, а також приєднується до Договору про підписання правочинів, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. Тарифи банку та Договір про підписання правочинів розміщені на сайті Банку www.otpbank.com.ua Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і н умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.1.7. проценти за користуванням кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки визначеної договором. У кредитному договорі була зазначена та погоджена реальна річна процентна ставка за кредитом у розмірі 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписаний [PERSON] шляхом проставляння електронного підпису с застосуванням одноразового ідентифікатора. Таким чином суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування грошовими коштами за кредитним договором №100109191 від 10 червня 2021 року. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання ТОВ «Мілоан» перед відповідачем виконав. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором №100109191 від 10 червня 2021 року наявна суму заборгованості у розмірі 20\~015,00 гривень, з яких 5\~000,00 гривень, сума заборгованості за тілом кредиту, 15\~015,00 гривень, сума заборгованості за відсотками. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] є споживачем банківських послуг та заборгованість за кредитним договором №100109191 від 10 червня 2021 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту, процентам та комісії, яка склала 20\~015,00 гривень є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, тому є підстави для задоволення позову в цій частині. Крім того, 30 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №09Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги(Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №09Т від 30 вересня 2021 року, від ТОВ «МІЛОАН» до Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №210010919 від 10 жовтня 2021 року на загальну суму 20\~015,00 гривень, з яких 5\~000,00 гривень, сума заборгованості за тілом кредиту, 15\~015,00 гривень, сума заборгованості за відсотками. Таким чином суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №210010919 від 10 жовтня 2021 року на загальну суму у розмірі 20\~015,00 гривень. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ст.2 ЦПК України). За правилами частини 3 статті 12, частини 1 статті\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 5, 6 статті 81 ЦПК визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне За змістом частини 1 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто(самопредставництво) та (або) через представника. Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Щодо підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суду надано: - договір про надання правової допомоги №42648746 від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) та адвокатом Білецьким Б.М.; - додаткова угода №100109191 до Договору №002934025183 про надання правової допомоги від 01.01.2025; - детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги; - акт про підтвердження факту надання правничої(правової) допомоги адвокатом(виконання робіт, надання послуг) від 01 січня 2025 року на загальну суму 6\~000,00 грн. З аналізу акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28 березня 2025 року вбачається, що послуга полягала у наданні правової допомоги у складанні та поданні до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, та пропорційності до розміру задоволених позовних вимог. Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, суд враховує, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, сума заборгованості склала 20\~015,00 грн, справа відноситься до справ незначної складності, позивач та його представник у судових засіданнях участі не приймали та подали заяву про проведення розгляду справи без їх участі. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 6 000, 00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яку просить стягнути позивач з відповідача не є пропорційною та розумною. Суд зазначає, що сума у розмірі 3\~000,00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2\~422,00 грн. Оскільки суд повністю задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2\~422,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved