Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

07\~березня 2025\~року до\~Комунарського районного\~суду м.Запоріжжя\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД»,\~ПАТ «НАСК\~«ОРАНТА» про\~стягнення матеріальної\~шкоди та\~моральної шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП,\~третя особа\~ [PERSON] .\~Позивач,\~з урахуванням\~заяви про\~зменшення розміру\~позовних вимог\~від 30.05.2025\~року,\~просив суд\~стягнути з\~ПАТ «HACK\~«ОРАНТА» на\~користь [PERSON] \~суму матеріальних\~збитків у\~зв`язку з\~пошкодженням автомобіля\~«RENAULT\~LOGAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~у розмірі\~16176\~гривень 23\~копійки,\~стягнути з\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД»\~на користь\~ [PERSON] \~15000\~гривень моральної\~шкоди,\~стягнути з\~відповідачів на\~користь позивача\~судові витрати,\~які на\~час подачі\~позову складають\~5484\~гривень за\~проведення експертного\~дослідження,\~15000\~гривень за\~надання правничої\~допомоги та\~сплату судового\~збору у\~розмірі 2422,40\~гривень. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 07.10.2024\~року,\~о 16\~год.\~15\~хв.,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~«CITROEN\~BERLINGO»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~перед початком\~руху,\~не переконався,\~що це\~буде безпечним\~і не\~створить перешкод\~для інших\~учасників руху,\~здійснював рух\~заднім ходом,\~не звернувшись\~за допомогою\~інших осіб,\~на автостоянці\~«Епіцентр» автошляху\~М05\~«Київ-Одеса»\~14\~км,\~скоїв зіткнення\~з автомобілем\~«RENAULT\~LOGAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~внаслідок чого\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження та\~матеріальні збитки.\~Своїми діями\~ [PERSON] \~порушив п.п.10.9,\~2.3б\~ПДР України.\~Вказані обставини\~встановлені постановою\~Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 06\~січня 2025\~року по\~справі №369/20188/24,\~що набрала\~законної сили\~17.01.2025\~року,\~якою [PERSON] \~визнано винуватим\~у скоєнні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП,\~та відповідно\~до ч.4\~ст.82\~ЦПК України\~не підлягають\~доказуванню.\~Автомобіль «RENAULT\~LOGAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~належить позивачу\~ [PERSON] .\~Цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~«CITROEN\~BERLINGO»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~на момент\~дорожньо-транспортної\~події була\~застрахована полісом\~№ 218475557,\~страхової компанії\~ПАТ «HACK\~«ОРАНТА»,\~що діяв\~в період\~з 21.12.2023\~року по\~20.12.2024\~року,\~лімітом за\~шкоду,\~заподіяну майну,\~ 160000\~гривень та\~розміром франшизи\~ 0\~гривень.\~Автомобіль «RENAULT\~LOGAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~був оглянутий\~представником страховика\~та на\~підставі ремонтної\~калькуляції №19805\~від 22.10.2024\~року позивачу\~сплачено страхове\~відшкодування 04.11.2024\~року в\~розмірі 33891,87\~гривень. Узгодження вказаної\~суми страхового\~відшкодування з\~позивачем не\~здійснювалось.\~Відповідно до\~висновку експерта\~№ 03/12\~за результатами\~проведення автотоварознавчого\~дослідження від\~30.12.2024\~року,\~виконаної на\~замовлення [PERSON] ,\~вартість відновлювальних\~робіт автомобіля\~«RENAULT\~LOGAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~на момент\~проведення дослідження\~складає 50038,10\~гривень,\~величина втрати\~товарної вартості\~КТЗ складає\~6989,72\~гривень.\~Вартість послуг\~експерта складає\~5484\~гривень.\~ [PERSON] \~на момент\~ДТП виконував\~свої трудові\~обов`язки,\~тому роботодавець\~ ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД» відповідальний\~за завдану\~його працівником\~матеріальну та\~моральну шкоду.\~Таким чином,\~матеріальний збиток,\~що залишився\~не відшкодований\~з боку\~страховика ПАТ\~«HACK\~«ОРАНТА» становить\~16176,23\~гривень та\~відповідно з\~боку ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД» \~6989,72\~гривень (розмір\~втрати товарної\~вартості). У сукупності всі зазначені факти завдали позивачу значних душевних переживань та страждань, так як дуже значний термін часу він не має змоги використовувати пошкоджений автомобіль за призначенням, для потреб родини, чим був дуже пригнічений. Негідна поведінка водія [PERSON] , що проявилась у завданні шкоди, керуючи засобом підвищеної небезпеки, та намагання ухилитись від добровільного відшкодування завданої шкоди, викликали в позивача стан пригнічення, тривалий погіршений настрій, дратівливість. Позивач вважає, що розумним, виваженим і справедливим буде визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 гривень і просить стягнути її з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД». 11.04.2025 року представником відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» добровільно сплачено величину втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 6989,72 гривень. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розпочато підготовче провадження у справі і призначено підготовче засідання. 14\~квітня 2025\~року від\~представника відповідача\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД»\~надійшов до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~він зазначив,\~що цивільно-правова\~відповідальність ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД» як\~власника наземного\~транспортного засобу\~«Citroen\~Berlingo»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~на момент\~ДТП була\~застрахована ПАТ\~«HACK\~«ОРАНТА».\~Виплату позивачеві\~страхового відшкодування\~у зв`язку\~зі шкодою,\~заподіяною транспортному\~засобу «Renault\~Logan»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~було здійснено\~ПАТ «HACK\~«ОРАНТА» 04.11.2024\~року,\~тобто всього\~лише через\~28\~днів після\~ДТП.\~Про свою\~незгоду з\~розміром виплаченого\~страхового відшкодування\~позивач ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД» не\~попереджав,\~для участі\~в огляді\~транспортного засобу,\~який проводив\~судовий експерт\~Новоселецький В.А.\~14.12.2024\~року представник\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД»\~не викликався.\~З висновком\~експерта №03/12,\~складеним 30.12.2024\~року,\~сторона позивача\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД»\~не ознайомлювала.\~Заходи досудового\~врегулювання спору\~у справі\~не вживались,\~вимога про\~виплату суми\~втрати товарної\~вартості позивачем\~до подання\~позовної заяви\~не заявлялась.\~Про існування\~і зміст\~вказаного висновку\~експерта ТОВ\~«ПРОЕКТАКВАБУД» довідалось\~у день\~отримання позовної\~заяви.\~Дізнавшись про\~те,\~що згідно\~з висновком\~експерта у\~складі матеріальної\~шкоди,\~заподіяної транспортному\~засобу позивача,\~визначено втрату\~товарної вартості\~в сумі\~6989,72\~гривень,\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД»\~11.04.2025\~року (тобто\~всього через\~1\~день)\~добровільно здійснило\~виплату позивачеві\~величини втрати\~товарної вартості.\~Жодне з\~пошкоджень транспортного\~засобу не\~перешкоджає його\~експлуатації до\~виконання ремонтних\~робіт.\~Таким чином,\~не може\~йти мови\~про неможливість\~використання транспортного\~засобу позивача,\~не кажучи\~вже про\~«дуже значний\~термін часу»,\~враховуючи,\~що страхове\~відшкодування було\~виплачене менш\~як через\~місяць після\~ДТП.\~Постановою суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення встановлено,\~що водій\~ [PERSON] \~вчинив адміністративний\~проступок з\~необережності у\~вигляді недбалості,\~адже він\~не передбачав\~можливості настання\~шкідливих наслідків\~свого вчинку,\~хоч повинен\~був і\~міг їх\~передбачити.\~Позивач не\~навів жодних\~доказів спроб\~водія [PERSON] \~ухилитись від\~добровільного відшкодування\~завданої шкоди.\~В момент\~ДТП [PERSON] \~виконував трудові\~обов`язки як\~найманий працівник\~ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД». Обов`язок ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» відшкодувати шкоду, завдану його працівником внаслідок ДТП, виникає лише за умови недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди. Недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди можна встановити тільки за результатами експертного дослідження, про яке позивач відповідачів не повідомляв, а ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» дізналося про експертизу лише після отримання позовної заяви та доданих до неї документів. Причому відшкодування матеріальної шкоди було здійснене добровільно і невідкладно після отримання вказаної інформації. Також представник позивача просив зменшити розмір стягуваних з відповідачів витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000,00 гривень (а.с.104-109). Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2025 року провадження по цивільній справі №333/2033/25 за позовом [PERSON] до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД», ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа [PERSON] , закрито в частині позовних вимог до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди та затвердження її судом. Ухвалою Комунарського\~районного суду\~м.Запоріжжя\~від 09\~липня 2025\~року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву щодо проведення судового засідання за їх відсутності. У попередніх судових засіданнях позивач і його представник позовні вимоги до ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД», будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, скористався своїм правом на надання відзиву. Суд, заслухавши пояснення позивача і його представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 07.10.2024 року, о 16 год. 15 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер [NUMBER] , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників руху, здійснював рух заднім ходом, не звернувшись за допомогою інших осіб, на автостоянці «Епіцентр» автошляху М05 «Київ-Одеса» 14 км, скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 січня 2025 року по справі №369/20188/24, що набрала законної сили 17.01.2025 року, водія [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с.14). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.10.2024 року, додатковому доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної події була застрахована полісом № 218475557, страхової компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА», що діяв в період з 21.12.2023 року по 20.12.2024 року, лімітом за шкоду, заподіяну майну, 160000 гривень та розміром франшизи 0 гривень (а.с.43). На підставі ремонтної калькуляції №19805 від 22.10.2024 року позивачу сплачено страхове відшкодування 04.11.2024 року в розмірі 33891,87 гривень (а.с.42, 44). Відповідно до висновку експерта № 03/12 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 30.12.2024 року, виконаної на замовлення [PERSON] , вартість відновлювальних робіт автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження складає 50038,10 гривень, величина втрати товарної вартості КТЗ складає 6989,72 гривень (а.с.17-34). Вартість послуг експерта складає 5484 гривень (а.с.35-37). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18) дійшла висновку, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд, встановивши, що [PERSON] , який керував при скоєнні ДТП транспортним засобом «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер [NUMBER] , перебував у трудових відносинах з ТОВ «ПРОЕКТАКВАБУД» працював на посаді водія та виконував свої службові обов`язки, дійшов висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди слід покласти на роботодавця в силу положень частини першої статті 1172 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Отже,\~беручи до\~уваги обставини\~справи,\~встановлені під\~час перегляду\~справи,\~ступінь нанесених\~позивачу збитків,\~ймовірну глибину\~його душевних\~страждань, спосіб заподіяння втрат немайнового характеру, а також засади розумності, співмірності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди 3000,00 грн. буде достатнім для компенсації позивачу негативних наслідків морального характеру і відповідатиме принципам розумності і справедливості. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди грошима у розмірі 1211,20 гривень, як передбачено ст.4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди грошима на суму 3000,00 гривень, що становить 20% від заявленої суми у розмірі 15000,00 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 242,24 гривень судових витрат. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога [PERSON] надавалася адвокатом Майоровим С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 8 від 22.01.2025 року (а.с.50-55). На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 року (а.с.60), за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 15000,00 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордеру №8 від 03.03.2025 року (а.с.59), ордер на надання правничої допомоги (а.с.56). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial