Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

У вересні 2025 позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2022, спільних дітей не мають. У стосунках з дружиною зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. 14.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 20.11.2025. 11.11.2025 та 09.12.2025 від позивача поштою надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти заочного рішення не заперечує. Також в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Кульчицького О.С., про розгляд справи без участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталася, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 04.05.2022 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 591, що вбачається з оригіналу повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] .\~ В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних дітей. Сторони зареєстровані за різними адресами проживання. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду у вересні 2025, в заявах на адресу суду позивач та його представник підтримали позов, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved