Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

У період з травня 1998 року до жовтня 2004 року мама позивачки [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженцем міста Вишній Волочек Калінінської області, який останнім часом був зареєстрований а адресою: [ADDRESS] . Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони мали спільний бюджет та вели домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного. Під час їх спільного проживання [INFO] народилася донька [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управляння юстиції Одеської області було зроблено актовий запис №2 від 26 березня 2009 року. [INFO] її мама [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 червня 2009 року. Зареєстрували позивачку на прізвище мами, а запис про батька учинено в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, так як шлюбні стосунки між мамою та [PERSON] у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були. Тобто у її Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 26 березня 2009 року батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 01 липня 2009 року Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області їй було надано статус дитини - сироти, а 09.07.2009 року Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області позивачка була влаштована у прийомну сім`ю подружжя [PERSON] і [PERSON] , на виховання та спільне проживання. Коли вона стала дорослішою батько став з нею спілкуватися, визнавав що вона є його донькою, познайомив зі своєю сестрою [PERSON] . 26.10.2018 року розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області в зв`язку з досягненням повноліття вона була виведена з прийомної сім`ї [PERSON] . На підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ п.15. Миколаївський район Одеської області реорганізовано шляхом об`єднання з іншими районами в Березівський район Одеської області. 02 листопада 2023 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, [PERSON] був призваний за мобілізацією на військову службу. Після чого він проходив військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] [ADDRESS] . Незважаючи на територіальну віддаленість від позивачки він регулярно спілкувався з нею по телефону, допомагав матеріально. Також з нею постійно спілкувалася рідна сестра батька [PERSON] . Останній раз вона спілкувалася з батьком 07.07.2024 року. Після цього батько на зв`язок більше не виходив. 18 липня 2024 року її тітка [PERSON] отримала «Сповіщення про зникнення безвісти № 504» від 18 липня 2024 року вих. № 5079, у якому зазначено, що стрілець-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] . [INFO] , зник безвісти 17.07.2024 року в ході бойових дій біля с. Калинівка. Бахмутського району Донецької області, під час виконання завдань здійснених заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, захисту Батьківщини, про що зразу ж повідомила позивачку і сказала, що треба оформити батьківство належним чином. В доповіді про факт зникнення безвісти від 17.07.2025 року, в розділі особисті анкетні дані [PERSON] зазначив близьких родичів [PERSON] , тел. [NUMBER] . [PERSON] уклала шлюб 22 квітня 2009 року та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] є рідною сестрою [PERSON] по мамі [PERSON] . Юридично [PERSON] , [INFO] , РНОКІІП [NUMBER] , уродженець міста Вишній Волочек Калінінської області, не є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженки смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області, так як до зникнення безвісти [PERSON] не подав відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану. Згідно з результату генетичного дослідження від 28.05.2025 року № 48127 Аналіз ДНК Тітка - дитина, проведеного експертами Медико-генетичного центру «Мама-Папа», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічною тіткою, тобто сестрою батька, відносно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 91,21 %. Наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] є неможливим, а тому [PERSON] змушена звернутись з даною заявою до суду. Сторони у судове засідання не з`явились. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин N 20240501-1 від 01.05.2024 зник безвісти на території бойових дій. Від представника третьої особи: Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, покладається на розсуд суду. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 280 ч. 1 п. 1,2,3,4 суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та ухвалення заочного рішення, оскільки даний факт батьківства підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON] , інформацією, щодо відомостей про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком записаний [PERSON] ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 9 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 10 - 11 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 12 ), Розпорядженням № 234/А-2009 від 01.07.2009 року «Про надання статусу дитина сирота [PERSON] , 1999 року народження ( а.с. 14 ), Розпорядженням № 249/А-2009 від 09.07.2009 року ( а.с. 15 16 ), Розпорядженням № 378/А-2018 від 26.10.2018 року ( а.с. 17 18 ), Сповіщенням про зникнення безвісти № 504 [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 17.07.2024 року в ході бойових дій ( а.с. 19 ), Доповіддю про факт зникнення безвісті військовослужбовців ( а.с. 20 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 21 ), Результатом дослідження № 48127 Аналіз ДНК Тітка-дитина ( а.с. 22 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 23 -25 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 26 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 27 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 28 ), фото з телефону ( а.с. 29, 30, 31, 32 ), заявою свідка [PERSON] , яка підтвердила даний факт ( а.с. 53 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 54 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 55 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 56 57 ), заявами свідка [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили даний факт ( а.с. 53, 59 ). Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина 1 ст. 7 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини: його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що Висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved