Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-21 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з даним позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1», в якому просили суд: 1. визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕНЕЦІЯ 10/1» від 23 березня 2024 року, яке оформлене у вигляді протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , частково, в частині: П. 3 Протоколу в частині вирішення питання про передачу з 1 липня 2024 року всіх функцій з управління вбудованим/вбудовано-прибудованим підземним паркінгом (гаражем), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ВЕНЕЦІЯ 10/1», а Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ВЕНЕЦІЯ 10/1» прийняти в управління з 01 липня 2024 року вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; П. 4 Протоколу в частині вирішення питання про відмову з 01 липня 2024 року від послуг утримання/обслуговування, забезпечення санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу), які власникам машиномісць надає виконавець таких послуг Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ВЕНЕЦІЯ». У зв`язку з відмовою від послуг утримання/обслуговування ТОВ «УК «ВЕНЕЦІЯ», розірвати, з 01 липня 2024 року, індивідуальні договори про надання послуг з утримання/обслуговування, забезпечення санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу), укладені між власниками машино-місць, за адресою: [ADDRESS] , та виконавцем таких послуг ТОВ «УК «ВЕНЕЦІЯ»; П. 5 Протоколу в частині вирішення питання про затвердження кошторису ОСББ «ВЕНЕЦІЯ 10/1» на 2024 рік у запропонованій правлінням ОСББ «ВЕНЕЦІЯ, 10/1» редакції, у тому числі: видатки фонду паркінгу (гаражу) - 1 052 545 грн.; П. 7 Протоколу в частині вирішення питання про встановлення з 01 липня 2024 року видів та розмірів щомісячних внесків та платежів в ОСББ «ВЕНЕЦІЯ 10/1»: щомісячний платіж власників машиномісць, паркомісць, гаражних боксів та місць для інших транспортних засобів (далі - власник машиномісця) на території вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу) в будинку за адресою: [ADDRESS] (далі паркінг) з відшкодування (компенсації) витрат ОСББ «ВЕНЕЦІЯ 10/1» на утримання такого паркінгу, у тому числі, компенсації витрат за електропостачання та водопостачання до паркінгу, технічного обслуговування, прибирання та вивезення сміття, адміністрування шлагбауму на паркінгу, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт паркінгу тощо, у розмірі 49 (сорока дев`яти) гривень 00 коп. за 1 кв.м. від загальної площі машиномісць, що перебувають у його власності; та про затвердження обов`язкового одноразового внеску власників машиномісць у розмірі 700 гривень, що підлягає сплаті до фонду паркінгу багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (відповідно до кошторису на 2024 рік) до 20 липня 2024 року, для закупівлі машини для сухого та волого прибирання паркінгу будинку; про затвердження порядку сплати внесків та платежів співвласників машиномісць та роботу з боржниками в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] у редакції, запропонованій правлінням ОСББ «ВЕНЕЦІЯ 10/1»; 2. Визнати вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таким, що є окремим об`єктом будівництва та не відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що паркінг (автопаркінг), який розташовано за адресою: [ADDRESS] , прийнятий в експлуатацію згідно з Актом готовності об`єкта до експлуатації від 19 липня 2018 року. Проект «Житлові будинки з об`єктами культурно-побутового, соціального призначення по вул. Академіка Костичева, Академіка Вільямса, Маршала Конева у Голосіївському р-ні м. Києва » був розроблений у 2010 році та розглянутий ЦС ДП «Укрдержбудекспертиза позитивний висновок №249-2010 ЦБ від 27.10.2010 р.». Зазначеним проектом планувалося зведення 9-22 поверхового житлового будинку і окремої споруди - підземного однорівневого прибудованого паркінгу біля житлових будинків, які в подальшому були введені в експлуатацію та отримали свої фактичні поштові адреси. Послідовність будівництва вказаних об`єктів визначена автором проекту/проектантом і передбачала проведення такого будівництва у декілька черг (окремо багатоквартирних будинків, окремо паркінгу (в 2 черги), окремо інженерних споруд). Зокрема проектним рішенням передбачалася 4 черга, де 2 пусковим комплексом 4 черги запроектовано будівництво житлового будинку №3 (окремо секції 3Г, 3Д, 3Є , окремо підземного паркінгу №2, окремо ТП №2). Інфраструктурно та конструктивно паркінг відділений від будинків деформаційними швами та протипожежними перегородками REI-180, а весь запроектований квартал передбачає наявність окремої частини, яка займає половину території ділянки, де розташовується паркінг. Згідно з проектом будівництва паркінгу конструкції паркінгу відокремлені від каркасу будинків, інженерні мережі та технічні приміщення, що розташовані в ньому, відокремлені від них протипожежними стінами та дверима, мають незалежні виходи і незалежні системи інженерного забезпечення. Системи пожежогасіння паркінгу і житлової частини відділені один від одної; на дві незалежні системи. Паркінг неопалюваний, з підтримкою температури + 5 °C. Вентиляція паркінгу - в припливно-витяжна механічна, розрахована на розчинення забруднюючих речовин, вихлопних газів автомобілів. Для кожного протипожежного відсіку паркінгу передбачені окремі припливні та витяжні системи. Видалення повітря здійснюється з верхньої та нижньої зони в різних частинах, приплив у верхню зону, вздовж проїзду. Викиди витяжного повітря прийнято через газонепроникну шахту з межею вогнестійкості REI-180. Приміщення паркінгу обладнано газоаналізаторами довибухових концентрацій паливних газів та приладами контролю СО. Димозахист паркінгу при пожежі прийнято за рахунок самостійних систем димовидалення з кожного протипожежного відсіку, через димові клапани, бетонні газонепроникні шахти з межею вогнестійкості REI-180. Сам паркінг запроектовано за схемою заїзду з відкритої вулиці проїзду, для евакуації людей з паркінгу передбачені окремі сходові клітки. На експлуатованому покритті паркінгу (стелі) розташовуються дитячі, господарські майданчики та майданчик відпочинку для дорослих з квітниками та газонами. Подальше введення в експлуатацію всіх окремо запроектованих об`єктів відбувалося окремо, згідно проекту введеним об`єктам планувалося присвоєння окремих фактичних поштових адрес, а самі об`єкти передбачали різне цільове призначення, структуру позначень та відокремлену структуру власності ними а саме: · співвласники багатоквартирних будинків були інвесторами квартир та нежитлових приміщень; · співвласники паркінгу були інвесторами машино-місць. У цілому вказані проектні та експлуатаційні характеристики визначають обумовлений паркінг як окремий інфраструктурний об`єкт та окремий об`єкт капітального будівництва, що підлягає окремій експлуатації і який існує/ функціонує незалежно від багатоквартирних будинків, що розташовані поруч із ним. Департамент систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, надав роз`яснення з питань паркінгів в цілому: «Питання щодо статусу парко-місць та їх власників, зокрема відносно їх прав та обов`язків як співвласників багатоквартирного будинку, є недостатньо урегульованим. Згідно із статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку на розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі на споруди і його прибудинкова територія. Згідно з визначенням, наданим у додатку Б ДБН В.2.3.-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів»: машино-місце - площа, необхідна для встановлення одного автомобіля, що складається з площі горизонтальної проекції нерухомого екіпажа з додаванням розривів наближення (зон безпеки) до суспільних екіпажів або будь-яких перешкод. паркінг (англ. Parking - park) - ставити автомобіль на стоянку (паркувати). У зарубіжній літературі та практиці паркінги - автостоянки, наземні (переважно відкритого типу) та підземні гаражі для тимчасового зберігання легкових автомобілів. гаражі підземні - споруди, позначка стелі основних приміщень яких нижче рівня спланованої поверхні землі. Отже, окреме машино-місце (парко-місце) не є приміщенням (як допоміжним, так не житловим). Також зазначають, що згідно з пунктом 2.51 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» у підвальних, цокольних і на першому поверхах житлових будинків допускається улаштування вбудованих і вбудовано-прибудинкових гаражів для одноквартирних житлових будинків та стоянок для машин і мотоциклів, що належать мешканцям багатоквартирних житлових будинків, згідно з вимогами ДБН 360, ДБН В.2.2-9 та інших відповідних нормативних документів. Відповідно до статей 1, 4 і 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»:- співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;- власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільно майна багатоквартирного будинку;- спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Отже, вказаним Законом напряму не визначено статусу власників машино-місць (парко-місць, паркінгу), розташованих у багатоквартирному будинку. Вказують, що у багатоквартирному будинку, в якому машино-місця будувалися як окремий об`єкт інвестування, машино-місця є окремими об`єктами нерухомого майна, право власності на які реєструється у встановленому законодавством порядку. Отже, машино-місце (парко-місце), будівництво якого здійснювалося за окремими інвестиційними договорами, є самосійним об`єктом нерухомого майна у багатоквартирному будинку, а їх власники мають ті ж права та несуть ті ж обов`язки, якими наділені й власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках». Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Агбонгале Л. С., до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1», про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕНЕЦІЯ 10/1» від 23 березня 2024 року, яке оформлене у вигляді протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в частині пунктів 3,4,5,7. Відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Агбонгале Луіза Сергіївна, до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1» про визнання вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таким, що є окремим об`єктом будівництва та не відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 14 серпня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що даний позов не направлений на реальне відновлення порушеного права позивачів. Пред`явлення даного позову викликане втратою ТОВ «Ліко-Холдинг» та ТОВ Управляюча компанія «Венеція» прибутків від багатоквартирного будинку. Позивачі є особами, які безпосередньо пов`язані з ТОВ «Ліко-Холдинг» та ТОВ Управляюча компанія «Венеція» та їх безпосередніми власниками, бенефіціарами та керівниками. Відповідна інформація є публічно доступною та розміщена в мережі інтернет. Також позивач [PERSON] є засновником ОК «АВС Київ», який безпосередньо зацікавлений в тому, щоб ОСББ «Венеція 10/1» була позбавлена можливості виконувати обов`язки з управління багатоквартирним будинком, втому числі паркінгом. Як зазначає сам позивач в позовні заяві, 07 квітня 2021 року було зареєстровано юридичну особу - Обслуговуючий кооператив «АВС Київ» (ЄДРПОУ 44397712). Метою створення є добровільне об`єднання власників парко-місць розташованих в зблокованому підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу Обслуговуючий кооператив «АВС Київ» уклав Договір від 26 квітня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» (нова назва - ТОВ «УК «ВЕНЕЦІЯ») про утримання підземної автостоянки (паркінгу), який на сьогоднішній день чинний». Звертає увагу суду, що позивачі не надали жодних доказів, що ОК «АВС Київ» здійснює діяльність із утримання підземної автостоянки (паркінгу). Твердження позивачів щодо даної обставини, є надуманим та безпідставним. Даний позов не спрямований на захист прав позивачів, він є підставою для захисту прав третіх осіб - ТОВ "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ" та ТОВ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" в інших справах. Так, в провадженні Господарського суду міста Києва, суддя Чинчин О.В., перебуває справа № 910/5814/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕНЕЦІЯ 10/1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ЛІКО-ХОЛДІНГ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» про зобов`язання вчинити дії, а саме передати технічну документацію на будинок, в т.ч. на паркінг. Також, в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/6101/24 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" про визнання недійсними рішення установчих зборів та припинення юридичної особи, й набрання резолютивним процесуальним документом, складеним за наслідками розгляду вказаної справи, законної сили. Однією з підстав позову в даній справі є правовий статус паркінгу. Зазначає, що позовна вимога: «визнати вбудований/вбудовано прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таким, що є окремим об`єктом будівництва та не відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] .» фактично направлена на позбавлення/припинення права власності співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , на спільне майно багатоквартирного будинку, яким в тому числі, є і паркінг загальною площею 3679,4 кв.м. Вказує на те, що відповідно до технічних паспортів на багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , паркінг розміщений в підвалі/цокольному поверсі багатоквартирного будинку разом з іншими приміщеннями, в т.ч і допоміжними, та місцями загального користування, технічними приміщеннями в яких розміщені комунікації, які обслуговують сам багатоквартирний будинок. Тобто, навіть сам паркінг не є окремим нерухомим майном та не є самостійним об`єктом цивільних прав. Дана обставина підтверджується також сертифікатом серії ІУ № 163182571563 на «Будівництво житлових будинків та об`єктів соціально культурного призначення (IV мікрорайон) на вул. Академіка Костичева , Академіка Вільямса , Маршала Конєва у Голосіївському районі м. Києва Житловий будинок [ADDRESS] (Секція № ЗЕ - Ресторан, Офіс, Паркінг ) та ТП № 8105(IV черга будівництва, 3 пусковий комплекс - житловий будинок № 3 (Секція № 3Е - Ресторан, Офіс, Паркінг ) та ТП № 2, копія якого додається до відзиву, загальна площа паркінгу складає 3679,4 кв.м., у тому числі площа 90 машиномісць - 1274,5 кв.м., площа 21 гаражного боксу - 366,4 кв.м. Відповідно до даного сертифікату Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було визначено, що паркінг є частиною багатоквартирного будинку № 3 (Секція № 3Е будинку) за адресою: [ADDRESS] . Віднесення певного майна, в даній справі підземного паркінгу, до того чи іншого виду майна (спільного майна багатоквартирного будинку), здійснюється на етапі проектування, погодження проектної документації на будівництво, будівництва, надання державними органами відповідних дозволів, містобудівних умов, видачою сертифікатів, тобто віднесено до компетенції відповідних органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері містобудівної діяльності. Суд не може підміняти органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади і вирішувати питання визнання певного майна спільним/ або не спільним майном багатоквартирного будинку, приймати замість нього таке рішення і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому (суду) повноважень законодавцем. Зазначає, що окремі інвестиційні договори укладалися саме на квартир та нежитлові приміщення, а не на весь багатоквартирний будинок та його допоміжні, технічні, паркінг та інші приміщення, які є спільним майном багатоквартирного будинку . Так само, інвестиційні договори щодо машиномісць укладалися саме на машиномісця, а не на паркінг. Жодний інвестор машиномісця не набув права власності на паркінг «в цілому», так саме, як і жоден інвестор квартири чи нежитлового приміщення, не на був права на багатоквартирний будинок «в цілому». Більш того, позивачі свідомо не згадають, що Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» застосовує термін об`єкт будівництва - будівля, споруда або комплекс споруд, будівництво яких організує забудовник та фінансування будівництва яких здійснює управитель за рахунок отриманих в управління коштів. Тобто, враховуючи, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машино-місце тощо) в об`єкті будівництва стає окремим майном, а об`єкт будівництва - будівля, споруда або комплекс споруд, будівництво яких організує забудовник та фінансування будівництва яких здійснює управитель за рахунок отриманих в управління коштів, навіть Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначає, що машиномісце не є майном, яке існує окремо від об`єкту будівництва (будівля, споруда або комплекс споруд), а є (машиномісце) складовою частиною та входить до об`єкту будівництва (будівля, споруда або комплекс споруд). Дана обставина також підтверджується Містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки на вул. Академіка Костичева, Академіка Вільямса, Маршала Конєва у Голосіївському районі м. Києва № 17652/0/12/009-13 від 04.10.2013, видані Виконавчим органом Київської Міської Ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент містобудування та архітектури. Пунктом 10 «Основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва » вказаних містобудівних умов чітко передбачено, що орієнтовні техніко-економічні показники відповідно до намірів, наданих замовником у складі містобудівного розрахунку розробленого ДІЇ «Інститут «Київгенплан» ВАТ «Київпроєкт» замовлення Г-0730: «4 Загальна площа комплексу в т.ч.: - Загальна площа квартир у будинках; Вбудованих нежитлових приміщень; - Кафе; - Підземного паркінгу ». Отже, підземний паркінг є невід`ємною частиною об`єкта будівництва багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву сторона відповідача повідомляє про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, який складає 50 000,00 грн (а.с. 108-134, т.1). 01 червня 2025 року зі сторони відповідача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу разом із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, в якій представник відповідача просить стягнути з відповідачів понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 50 000,00 грн (а.с. 212-215). Також 24 листопада 2025 року представником відповідача направлена додаткова заява про стягнення витрат у сумі 50 000,00 грн на професійну правничу допомогу разом із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги у справі та доказами їх надання. Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2025 року ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року в частині відмови у відкритті провадження у справі залишена без змін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 лютого 2022 року (а.с.23,т.1). Позивачка [PERSON] є власником гаражних боксів [NUMBER],[NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.26 зворот, 27, т.1). Відповідно до сертифікату серії ІУ № 163182571563 «Будівництво житлових будинків та об`єктів соціально культурного призначення (IV мікрорайон) на вул. Академіка Костичева, Академіка Вільямса, Маршала Конєва у Голосіївському районі м. Києва » Житловий будинок [ADDRESS] (Секція № 3Е Ресторан, Офіс, Паркінг ) та ТП № 8105 (IV черга будівництва, 3 пусковий комплекс житловий будинок № 3 (Секція Е - Ресторан, Офіс, Паркінг ) та ТП № 2, загальна площа паркінгу складає 3679,4 кв.м., у тому числі площа 90 машиномісць - 1274,5 кв.м., площа 21 гаражного боксу - 366,4 кв.м., замовником будівництва/забудовником є МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ". ТОВ "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ. Вказаний сертифікат міститься в матеріалах реєстраційних справ 753845680000, 1751750480000 та 1752713880000. Відповідно до довідок, які містяться в матеріалах реєстраційних справ 753845680000, 1751750480000, 1752713880000 вбачається наступне:- довідка про фінансування № 809/1 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок № 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником ТОВ «ТМО «ЛІКО ХОЛДІНГ» проведено в повному обсязі (т. 5, а.с. 28);- довідка про джерела фінансування № 809 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок № 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником TOB «ТМО «ЛІКО ХОЛДІНГ» проводилося за рахунок власних коштів підприємства (т. 5, а.с. 31);- довідка про фінансування № 808/1 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок№ 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником TOB «ТМО «ЛПСО-ХОЛДІНГ» проведено в повному обсязі (т. 5, а.с. 63);- довідка про джерела фінансування № 808 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок № 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником TOB «ТМО «ЛІКО ХОЛДІНГ» проводилося за рахунок власних коштів підприємства (т. 5, а.с. 66);- довідка про фінансування № 807/1 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок№ 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником ТОВ «ТМО «ЛПСО-ХОЛДІНГ» проведено в повному обсязі (т. 5, а.с. 98);- довідка про джерела фінансування № 807 від 08.11.2018 - фінансування будівництва гаражного боксу [NUMBER] , блок № 1 , яке знаходиться в паркінгу житлового будинку по [ADDRESS] , Забудовником ТОВ «ТМО «ЛІКО ХОЛДІНГ» проводилося за рахунок власних коштів підприємства (т. 5, а.с. 101). Відповідно до висновку судового експерта Галай О.Р., наданого стороною відповідача, №23 від 04 листопада 2024 року: 1. Цокольні поверхи, зазначені у технічній документації, а саме технічних паспортах: «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Г)», «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Д)», «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Е)», «Паркінг, гр.прим.№726 (ресторан), гр.прим.№725 (офіс) [ADDRESS] (секція 3Е) » виготовлених КП КМР «КМ БТІ», є частиною будинку за адресою [ADDRESS] . 2. Приміщення, що розташовані в цокольних поверхах, що зазначені у технічній документації, а саме технічних паспортах: «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Г) », «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Д)», «Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] (секція 3Е)», «Паркінг, гр.прим.№726 (ресторан), гр.прим.№725 (офіс) [ADDRESS] (секція 3Е) » виготовлених КП КМР «КМ БТІ», житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] за даними технічних паспортів та візуального обстеження, згідно з вимогами експертної методики за реєстраційним кодом 10.6.14. «Визначення категорії приміщень в залежності від функціонального призначення» належить до категорії допоміжних (технічних), а саме:- «літ.», XII «Електрощитова» секція 3Г-допоміжне (технічне);- «літ.», VII «Ліфтовий хол» (Електрощитова секція) ЗГ -допоміжне (технічне); - «літ.» І «Сходи» секція 3Г -допоміжне;- «літ.» II «Тамбур» секція 3Г - допоміжне;- «літ.» V «Ліфтовий хол» секція 3Г-допоміжне;- «літ.» VIII «Тамбур» секція 3Г - допоміжне;- «літ.» IX «Сходи» секція 3Г - допоміжне;- «літ.» XI «Техн.приміщення» секція 3Г-допоміжне;- «літ.» III,IV,VI,X «Коридор» секція 3Г-допоміжне;- «літ.» І «Тамбур» секція 3Д - допоміжне;- «літ.» II «Коридор» секція 3Д - допоміжне;- «літ.» III «Підсобне приміщення» (Електрощитова) секція 3Д - допоміжне (технічне);- «літ.» IV «ІТП» секція 3Д - допоміжне (технічне);- «літ.» V «Коридор» секція 3Д - допоміжне;- «літ.» VI «Електрощитова» секція 3Д - допоміжне (технічне);- «літ.» VII «Насосна станція» секція 3Д - допоміжне (технічне);- «літ.» VII «Коридор» секція 3Д - допоміжне;- «літ.» IX «Водомірний вузол» секція 3Д-допоміжне (технічне);- Паркінг (1-37 - Машиномісце (блок паркінгу №1), 38-44 - Гаражні бокси (блок паркінгу №1) , І- Паркінг, V-Проїзд, 1-53 - Машиномісце (блок паркінгу №2), 54-67 - Гаражні бокси (блок паркінгу №2), VII-Паркінг, Х-Проїзд, ХІ Проїзд) секція ЗЕ - допоміжне ;- «літ.» II «Сходи» секція 3Е - допоміжне;- «літ.» IV «Венткамера» секція 3Е-допоміжне (технічне);- «літ.» ЇХ «Венткамера» секція 3Е - допоміжне (технічне);- «лiт.»XV « Загрузка супермаркету» секція 3Е - допоміжне. Приміщення, що розташовані в цокольному поверсі за даними технічного паспорта, що не були пред`явлені до огляду експерту, але за умови їх використання за функціональним призначенням, зазначеним в технічних паспортах, належать до категорії допоміжних, а саме : «літ.» III «Венткамера» секція 3Е - допоміжне (технічне); «літ.» VI «Венткамера» секція 3Е-допоміжне (технічне); «літ.» VIIІ «Електрощитова» секція 3Е - допоміжне (технічне); «літ.» ХІІ «Технічне приміщення» секція 3Е--допоміжне; «літ.» ХІІІ «Шахта» секція 3Е - допоміжне; «літ.» ХШ «Кімната Охорони» секція 3Е-допоміжне (а.с.153-176, т.4). Відповідно до висновку судового експерта Малого О.В., наданого стороною позивача, №С2068/06-2025 від 04 червня 2025 року: 1. Вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначений у технічній документації, а саме технічному паспорті на будинок квартирного типу (фрагмент) по [ADDRESS] , виготовленого 20.02.2019 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» не є цокольним поверхом будинку за адресою [ADDRESS] . У технічних паспортах: «група приміщень № 726 (в якій розміщено ресторан), група приміщень № 725 (в якій розміщено офіс) [ADDRESS] (секція 3Е) », виготовлених КП КМР «КМ БТІ» паркінгів або паркомісць не зазначено. 2. Вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначений у технічній документації, а саме технічному паспорті на будинок квартирного типу (фрагмент) по [ADDRESS] , виготовленого 20.02.2019 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» не є складовою частиною будинку [ADDRESS] . У технічних паспортах: «група приміщень № 726 (в якій розміщено ресторан), група приміщень № 725 (в якій розміщено офіс) [ADDRESS] (секція 3Е) », виготовлених КП КМР «КМ БТІ» паркінгів або паркомісць не зазначено. 3. Вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначений у технічній документації, а саме технічному паспорті на будинок квартирного типу (фрагмент) по [ADDRESS] , виготовленого 20.02.2019 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» з технічної точки зору є окремим об`єктом будівництва. Цей об`єкт виходить за межі багатоквартирного будинку [ADDRESS] . 4. Вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться ва адресою: [ADDRESS] , зазначений у технічній документації, а саме технічному паспорті на будинок квартирного типу (фрагмент) по [ADDRESS] , виготовленого 20.02.2019 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» є підземною спорудою для тимчасового зберігання автомобілей. До допоміжних (технічніх) приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] не відноситься. Зазначена споруда має відокремлені від багатоквартирного будинку [ADDRESS] системи вентиляції, пожежогасіння, окремі під`їдні шляхи та заїзди, охоронне обладнання та конструкції призначені для контролю доступу в паркінг. У дослідній частині висновку експертом зазначено, що наявність транзитних трубопроводів в межах паркінгу не перешкоджає експлуатації будинків/секцій, до яких вони прокладені. Безперешкодний доступ працівникам, що обслуговують інженерні системи будинку, для їх обслуговування та ремонту в разі потреби забезпечено наявність вільного входу та в`їзду до приміщень паркінгу (а.с.226-237, т.5). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 924/831/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 22 вересня 2022 року у справі № 924/1146/21, від 06 жовтня 2022 року у справі № 922/2013/21, від 17 листопада 2022 року у справі № 904/7841/21). У справі, що розглядається, позивачі звернулися до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1» про визнання вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу) таким, що є окремим об`єктом будівництва та не відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку. Водночас, судом встановлено, що підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] налічує 90 машиномісць. При цьому, позивачі є власниками лише трьох машино-місць, зокрема, позивачка [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER] (а.с.23,т.1), позивачка [PERSON] є власником гаражних боксів [NUMBER],[NUMBER], що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.26 зворот, 27, т.1). Тобто, на момент звернення до суду з цим позовом, вбудований/вбудовано-прибудований підземний паркінг (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , налічує 90 машино-місць, з яких позивачам належить лише три машино-місця. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого. Стаття 13 ЦПК України визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 4 ЦПК України), тому суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то зазначити, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19). Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. Враховуючи викладене, встановивши, що на момент звернення до суду з указаним позовом позивачі є власниками лише трьох машино-місць, а не паркінгу в цілому, а також відсутність у них права на процесуальне представництво інших власників машино-місць у вказаному паркінгу, суд доходить висновку, що позивачі не довели наявності у них права самостійно заявляти вимогу щодо визнання вбудованого/вбудовано-прибудованого підземного паркінгу (гаражу) таким, що є окремим об`єктом будівництва та не відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку, оскільки таким правом можуть скористатися лише усі власники паркінгу (гаражу). А як зазначено вище, відсутність порушення прав та законних інтересів саме позивачів є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви суд залишає за позивачами [PERSON] та [PERSON] . Водночас, представник відповідача адвокат Андрушко І.П. у заявах від 01 червня 2025 року та 24 листопада 2025 року, до яких додані докази їх направлення позивачам, просить стягнути з позивачів витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до додає: - копію ордера на надання правничої допомоги серії АА № 1471928 від 02 серпня 2024 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; - копію договору про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року, який укладений між адвокатом Андрушко І.П. та ОСББ «Венеція 10/1», відповідно до якої адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надавати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначені у договорі; - копію додатку № 5 від 02 серпня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року, відповідно до якої сторони погодили вид правничої допомоги та розмір винагороди: консультація клієнта, узгодження правової позиції - 5 000,00 грн; підготовка, оформлення та подання відзиву на позовну заяву - 15 000,00 грн; підготовка, оформлення та подання інших необхідних процесуальних документів та заяв по суті в даній справі - 15 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу адвоката щодо представництва у суді першої інстанції, в т.ч. участь в судових засіданнях (примірна кількість засідань - 3) 15 000,00 грн. Всього: 50 000,00 грн; - копію акта надання правничої допомоги від 22 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року, яким сторони підтвердили факт надання правничої допомоги на загальну суму 50 000,00 грн, зокрема: правнича допомога в суді першої інстанції пов`язана з підготовкою та розглядом справи № 752/14244/24, яка перебуває в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва за позовом [PERSON] , [PERSON] до ОСББ «Венеція 10/1», про визнання частково недійсним рішення загальних зборів, визнання майна таким, що є окремим об`єктом будівництва, в т.ч. в Київському апеляційному суді за апеляційною скаргою представника [PERSON] та [PERSON] на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року; - копію платіжної інструкції № 983 від 24 листопада 2025 року про перерахування ОСББ «Венеція 10/1» адвокату Андрушко І.П. 50 000,00 грн в якості оплати за договором про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року, додтаку № 5 від 02 серпня 2024 року. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Однак, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року в справі № 712/4126/22. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі не скористались правом доводити неспівмірність заявлених до відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу, тобто не реалізували відповідне процесуальне право. За вказаних обставин, з урахуванням відмови у задоволенні позову, відсутності заперечень сторони позивачів щодо неспівмірності судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з позивачів [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «Венеція 10/1» судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, у сумі по 25 000 грн з кожного з позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved