Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2016 року по 25 червня 2019 року. У шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Однак відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2017 року у справі № 555/1551/17 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31 липня 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Впродовж перебування сторін у шлюбі та їхнього спільного проживання відповідач неодноразово вчиняв дії, які не допустимі у присутності дитини, зокрема конфліктував з іншими членами сім`ї, з позивачкою, вчиняв домашнє насильство. Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 р. у справі № 555/1573/17 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт. За період з червня 2017 р. по червень 2024 р. за рішенням суду про стягнення аліментів підлягали до сплати відповідачем аліменти на загальну суму 87235,00 грн, в той час як фактично ним було сплачено 71692,3 грн. Мали місце довготривалі перерви у сплаті аліментів, зокрема за періоди з вересня 2021 р. по липень 2022 р., з вересня 2022 р. по липень 2023 р. Відповідач не лише допустив систематичну несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки сторін, але й з червня 2018 р. фактично не бере жодної участі у її вихованні, здобутті нею освіти, лікуванні. Спілкування відповідача з дитиною в будь-якій формі (зустрічі, спілкуванню по телефону, через мобільні додатки) відсутнє. Востаннє [PERSON] особисто бачився з дитиною 30 січня 2019 року. З урахуванням наведеного, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] . Представник позивача адвокат Футерко В.Л. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві, та вказав, що представлені стороною позивача докази свідчать про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. ІІ. Стислий виклад позиції відповідача Сторона відповідача позовні вимоги не визнала, про що було подано відзив, у якому вказує, що після того, як шлюбні відносини у подружжя не склались і сторони стали проживати окремо, [PERSON] намагався продовжувати спілкуватись з донькою, брати участь у її вихованні, проте позивач була проти цього, вона чинила перешкоди, забороняла батьку бачити доньку, а згодом не повідомивши [PERSON] забрала доньку та переїхала з нею до іншого населеного пункту. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №17296 від 22.07.2024, який долучено до відзиву, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2024 відсутня. [PERSON] розуміє, що доньку потрібно матеріально забезпечувати, тому він не ухиляється від сплати аліментів. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що [PERSON] вчиняв домашнє насильство, тому слід зазначити, що домашнього насильства ні в присутності дитини, ні стосовно дитини з боку [PERSON] ніколи не було. Посилання на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 03.08.2017 у справі №555/1573/17, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, жодним чином не підтверджує ухилення [PERSON] від батьківського обов`язку по вихованню дитини. Незважаючи на складні стосунки з позивачкою, [PERSON] бажає брати участь у житті доньки, у її вихованні. Позбавлення батьківських прав відповідача не забезпечуватиме інтересів самої дитини, оскільки позивач не довів та не надав суду доказів, в чому саме полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька батьківських прав. Представник відповідача адвокат Шевчук Р.В. заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначаючи, що суд має позбавляти особу батьківських прав лише тоді, коли вона становить реальну загрозу для благополуччя дитини. Однак у даній справі батько не втратив інтерес до дитини, у нього наявне бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою. Відповідач [PERSON] заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, так як прагне приймати участь у вихованні дочки. Він не заперечив, що в період з 2019 року по 2024 рік особисто не зустрічався із дочкою та не цікавився навчанням дитини. Проте і колишня дружина після переїзду не контактувала з ним і не повідомляла, де навчається дитина, інформацію від колишньої дружини він отримав уже, коли була судова справа. [PERSON] вважає, що матір дитини налаштовує дочку проти нього, що виражається в тому, що дитина повертала подарунки, які він відправляв. Відповідач буде намагатись налагодити стосунки з [PERSON] , однак це не швидкий процес, так як дитина його не бачила і йому потрібно віднайти такі слова, щоб дочка його зрозуміла і почула. ІІІ. Стислий виклад позиції органу опіки та піклування При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19.12.2024 року за №1587 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] . У даному висновку зазначено, що як повідомила на засіданні комісії з питань захисту прав дитини мати [PERSON] , що [PERSON] з червня 2018 року по даний час не бере жодної участі у вихованні, здобутті освіти, та лікуванні дочки, останнє побачення з дочкою було 30 січня 2019 року. На комісію [PERSON] додала довідки з закладу дошкільної освіти, що вихователі жодного разу не бачили батька дитини, довідки з медичних закладів, що під час візитів до лікарів [PERSON] був відсутній, здоров`ям дитини не цікавився. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини була присутня малолітня [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що свого батька не знає, з ним не спілкується та ніколи він її не вітав з святами та з Днем народження. Зі слів дитини любить свого другого тата та називає його «татом». Вказані обставини перешкоджають дитині жити та виховуватися у повноцінній сім`ї, користуватися правами наданим їй державою. Вказаний висновок в судовому засіданні підтримала представник органу опіки і піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Микитин Н.Я. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету №241 від 17.06.2025 року визнано недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] . В обґрунтування такої позиції орган опіки та піклування зазначає, що зі слів [PERSON] з червня 2018 року по січень 2019 року він не брав участі у вихованні, здобутті освіти та лікуванні своєї дочки [PERSON] , [INFO] , яка зі своєю матір`ю [PERSON] стала проживати в с.Михалин Рівненського району Рівненської області. Причиною цього батько називає напружені стосунки, що склалися у нього з родичами колишньої дружини. Коли у серпні 2018 року [PERSON] приїхав в с. Михалин, щоб побачитися з дочкою, брат дружини не дозволив йому цього зробити, що спровокувало бійку між чоловіками. Востаннє [PERSON] бачився з малолітньою дочкою [PERSON] в будинку своїх батьків у с.Лінчин 30.01.2019 (дитину до батька привозила матір). Батько стверджує, що тривалий час йому не було нічого відомо про місце проживання дитини на території Івано-Франківської області. Дізнався про це він лише тоді, коли отримав копію позовної заяви дружини про позбавлення його батьківських прав. З 2024 року [PERSON] здійснює спроби порозумітися з дочкою: 18.12.2024 відправив дочці посилку-подарунок з одягом, взуттям, іграшками, канцелярією, прикрасами для волосся, солодощами; 02.04.2025 надіслав дочці на день народження ще одну посилку-подарунок з солодощами, дитячим рюкзаком, парасолькою та чашкою. Посилки були повернуті назад матір`ю дитини [PERSON] , яка стверджує, що дочка не зацікавилася подарунками батька та відмовилася від них. 11.06.2025 [PERSON] продемонстрував членам комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Березнівської міської ради аудіофайл розмови його дочки [PERSON] , з якого вбачається, що дитина глузує зі свого теперішнього прізвища « [PERSON] ». Члени Комісії вважають, що таким чином матір, формуючи думку дочки, намагається зневажити батька, знецінити його в очах дитини. Так, [PERSON] не виконував належним чином свої батьківські обов`язки стосовно малолітньої дитини [PERSON] , проте нині він бажає порозумітися з дитиною і заслуговує на другий шанс. Зазначений висновок в судовому засіданні підтримав представник органу опіки і піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Лесюк Р.Р. ІV. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Згідно ухвали судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину позбавлення батьківських прав було роз`єднано. Відповідно до ухвали судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав за підсудністю передано до Березнівського районного суду Рівненської області. 26.08.2024 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено орган опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області. Зобов`язано органи опіки та піклування надати відповідні висновки. 16.09.2024 року стороною позивача було подано клопотання про долучення доказів. 09.10.2024 року стороною відповідача було подано відзив та клопотання щодо допиту свідків. 14.10.2024 року стороною позивача подано відповідь на відзив. 15.10.2024 року [PERSON] було подано клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у задоволенні якого було відмовлено. 18.10.2024 року представником позивача було подано клопотання про допит позивача як свідка, про допит свідків та заслуховування думки дитини, яке на стадії підготовчого провадження було задоволено. 21.10.2024 року представником відповідача було подано клопотання про допит свідка, що було задоволено судом. 21.10.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, яке було задоволено судом. 08.11.2024 року [PERSON] було подано клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідала, у задоволенні якого було відмовлено. 03.12.2024 року представником відповідача було подано клопотання про подання доказів, яке було задоволено. 23.12.2024 року представником позивача було подано заяву про забезпечення доказів, у задоволенні якої на стадії підготовчого провадження було відмовлено. 25.12.2024 року до суду надійшов висновку органу опіки і піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 22.01.2025 року представником відповідача було подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого під час підготовчого судового засідання було відмовлено. 22.01.2025 року представником відповідача було подано клопотання про долучення доказів, яке було задоволено частково. 31.01.2025 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів у справі, яке було задоволено судом. 03.02.2025 року представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, яке на підставі заяви представника відповідача від 12.03.2025 року було залишено без розгляду. 14.05.2025 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, яке було задоволено судом. 27.05.2025 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів у справі, яке було задоволено судом. 28.05.2025 року представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого було відмовлено. 28.05.2025 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. 17.06.2025 року представником відповідача було подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, у задоволенні якого було відмовлено. 17.06.2025 року органом опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області подано висновок щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. 25.06.2025 року представником відповідача заявлено про відвід головуючому судді, у задоволенні якого було відмовлено. 30.09.2025 року представником позивача було подано клопотання про долучення доказів, що було задоволено судом. V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24.05.2019 року (справа №555/2031/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24.05.2019 року (справа №555/1551/17) з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31 липня 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2020 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ( свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Відповідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] з 11.08.2023 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 «Теремок» комбінованого типу м.Березне Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 26.06.2024 року №73 [PERSON] відвідувала заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №2 «Теремок» на протязі 2021-2022 навчального року. Мама [PERSON] приймала активну участь у навчанні та вихованні своєї дитини, систематично відвідувала батьківські збори. Батька [PERSON] вихователі групи «Калинка» жодного разу не бачили. Відповідно до інформації КНП «Березнівський центр первинної медичної допомоги Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 18.06.2024 року №116, [PERSON] , [INFO] поки проживала в с.Лінчин Рівненського району Рівненської області тричі у супроводі мами звертались на прийом до лікаря педіатра [PERSON] . Тато [PERSON] під час візитів до лікаря був відсутній, в телефонному режимі здоров`ям дитини не цікавився. Із інформації КНП «Тлумацький центр первинної медичної допомоги» Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 20.06.2024 року №102 вбачається, що [PERSON] не відвідував медичний заклад та/або лікарів разом з [PERSON] ; у сімейного лікаря [PERSON] були відсутні комунікації (присутності на прийомах, телефонних розмов, листування у мобільних додатках) з [PERSON] . Із інформації КНП «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 14.06.2024 року №389/02-11 встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тлумацька ЦМЛ» в період з 21.04.2024 року по 26.04.2024 року. Супровід дитини у лікувальному закладі та догляд здійснювала матір [PERSON] самостійно, без участі батька [PERSON] . Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 р. у справі №555/1573/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт по факту вчинення насилля в сім`ї щодо тестя [PERSON] . Відповідно до характеристики здобувача освіти 1 класу Кутищенського ліцею Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області [PERSON] від 10.06.2024 року, [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна здобувачка освіти. Участь у навчанні і вихованні дитини бере мама та вітчим [PERSON] . Вони цікавляться життям і навчанням дочки в школі, відвідуючи батьківські збори, шкільні позакласні заходи, приводять і забирають її зі школи. Зв`язку із татом [PERSON] класний керівник не має та з ним не знайома. За весь період навчання батько не відвідував ліцей і не спілкувався в телефонному режимі та через інші відповідні групи в мобільному додатку з класним керівником, іншими вчителями та адміністрацією закладу. Відповідно до характеристики здобувача освіти 2 класу Кутищенського ліцею Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Брички [PERSON] [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна здобувачка освіти. Участь у навчанні і вихованні дитини бере мама та вітчим [PERSON] . Вони цікавляться життям і навчанням дочки в школі, відвідуючи батьківські збори, шкільні позакласні заходи. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів із [PERSON] відповідно виконавчого листа 555/1551/17 від 28.09.2017 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2024 року відсутня. Також заборгованість зі сплати аліментів відповідачем на утримання дочки [PERSON] , як вбачається із розрахунку заборгованості, відсутня станом на 25.11.2024 року. Відповідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.11.2020 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Із довідки закладу дошкільної освіти «Березіка» с.Селище Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №68 від 03.10.2024 року, що видана [PERSON] , батьку [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він, [PERSON] підтримує контакт із дитячим садочком, цікавиться успішністю дитини, з вихователями спілкується в телефонному режимі, батьківські збори не відвідує, так як, знаходиться у лавах ЗСУ. Згідно характеристики на [PERSON] , виданої старостинським округом № 9 (с.Балашівка) Рівненського району, Рівненської області 30.09.2024 року за №59, громадянин [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . З 13.06.2023 року був призваний на військову службу і по даний час перебуває в ЗСУ. Одружений, разом з дружиною виховують дитину до 3-ох років. Порядний, вихований, працьовитий, підтримує добросусідські відносини. До своїх близьких та односельчан ставиться з повагою. Добросовісно відноситься до виконання службових обов`язків та громадських доручень. За період свого проживання зарекомендував себе позитивно. Інформація про прояви агресивності гр. [PERSON] по відношенню до інших жителів старостинського округу №9 (с.Балашівка), а також про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутня. Скарги до даного громадянина до органу місцевого самоврядування не надходили. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 26.06.2023 року за №3591, [PERSON] дійсно перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації з 13.06.2023 року по теперішній час. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 21.08.2024 року №7550, на адвокатський запит № 102-48/1-24 від 12.08.2024 в.\\ч. повідомляє, що громадянин [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] за призовом під час загальної мобілізації з 13.06.2023 року по 26.07.2023 року та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №122 від 14.04.2024 року, солдата [PERSON] , командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, по завершенню відпустки не прибув до підрозділу. Вважати таким, який самовільно залишив військову частину 14.04.2024 року. Військовослужбовця зняти з усіх видів забезпечення з 14.04.2024 року. Як вбачається із заяви [PERSON] відповідач звернувся до органу опіки та піклування Тлумацької міської ради івано-Франківського району Івано-Франківської області з метою визначення способу його участі у виховання дочки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області визначено способи участі батька у вихованні дитини. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Березнівським ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 28.01.2025 заборгованість відсутня. Також із вказаної довідки вбачається, що мали місце факти несвоєчасної сплати відповідачем аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Березнівським ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 02.05.2025 відсутня. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.11.2024 за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що за даною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] матір дітей; [PERSON] - чоловік; [PERSON] , - дочка; [PERSON] дочка. Проведено співбесіду з [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що вона любить свою маму та вітчима, забезпечена одягом, харчуванням, іншими речами та засобами гігієни. Згідно висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачення аліментів на дитину [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дитини. Одержувач аліментів надав для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи. За результатами співбесіди з дитиною встановлено, що мати дбає про її матеріальне становище, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до інформації служби у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.12.2024 року №253/01-15 [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування із заявою щодо встановлення способу участі у вихованні дитини. Відповідачем [PERSON] була направлена посилка [PERSON] , однак вона була повернута (експрес накладна №59001288255045 дата оформлення 24 грудня 2024 року). В листі до [PERSON] малолітня дитини [PERSON] вказує: « [PERSON] я тебе навіть не пам`ятаю чому ти вирішив прислати мені посилку? в мене є тато [PERSON] який мені купляє все що хочу я. І мій тато знає що я люблю. Те що прислав ти мені, нічого несподобалось, тапочки замалі, кофти я такі не люблю, косметикою я не користуюся. І мені від тебе нічого нетреба. [PERSON] ». Як вбачається з інформації про посилку №59001349669113 відправленої 02 квітня 2025 року було надіслано посилку [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з зазначенням «Подарунки», від [PERSON] . У листі [PERSON] зазначає «Добрий день! [PERSON] я вас незнаю, ми навіть ніколи не спілкувалися та не гуляли. Мені не треба ваших подарунків. В мене є тато [PERSON] ! А ви чужий для мене. [PERSON] ». Стороною відповідача було долучено скриншот переписки з позивачем (18.12.2023 року), де він звертався з проханням до колишньої дружини надати фото дочки [PERSON] . Згідно скриншоту [PERSON] написав доньці повідомлення, що бажає з нею спілкуватись, на що дочка відповіла, що він може їй дзвонити, якщо хоче поспілкуватись. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] показала, що після припинення спільного проживання із відповідачем, він не приймав участі у житті дочки. Він до не приїздив, не спілкувався з [PERSON] , лише один раз написав, щоб вона надіслала йому фото дитини. [PERSON] не цікавився навчанням дочки, не надавав будь-яких коштів, коли вона потребувала лікування, як і будь-якої іншої матеріальної допомоги. Аліменти сплачував нерегулярно. Позивач вказала, що вона не чинила перешкод у спілкуванні [PERSON] з батьком, саме він не робив до цього жодних кроків. Дитина сприймає за батька вітчима. Позивач звернулась до суду із вимогою про позбавлення [PERSON] батьківських прав тому що він своїх обов`язків батьківських не виконує, а її чоловік бажає усиновити [PERSON] . Донька відчуває певний психологічний дискомфорт, що її мати, сестричка мають прізвище [PERSON] , а вона [PERSON] . Донька неодноразово висловлювала їй своє бажання мати таке ж прізвище, як і родина. Позивач вважає, що спроби спілкуватись з дочкою, які на даний час робить відповідач не від щирого серця, а лише тому, що дитина потрібна відповідачу через вигоду для сім`ї. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона ніколи не бачила, щоб батько [PERSON] приймав участь у її навчанні, до садочка дочку завжди приводила і забирала мама, батько дитини ніколи не приймав участь у будь-яких святкових заходах. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є бабусею чоловіка [PERSON] і з часу, як позивач уклала шлюб з її онуком, свідок ніколи не бачила біологічного батька [PERSON] , він не приймав участі у життя дитини. Свідок [PERSON] дала показання про те, що є тіткою відповідача. Зі слів племінника їй відомо, що між ним та колишньою дружиною напружені відносини, [PERSON] розповідав, що, коли [PERSON] з дочкою ще проживала в с.Михалин і він хотів побачити дитину у них виникав конфлікт, навіть викликали поліцію. Також зі слів сестри [PERSON] свідку відомо, що відповідач робив спроби поспілкуватись з дочкою. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є дружиною відповідача [PERSON] , зі слів свого чоловіка їй відомо, що коли позивач ще проживала в с.Михалин і він намагався побачити доньку, між сторонами виникали конфлікти. Наскільки свідку відомо її чоловік писав, щоб поспілкуватись з дочкою. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що після народження дочки [PERSON] стосунки між її сином [PERSON] та його дружиною [PERSON] стали погіршуватись, [PERSON] деякий час проживала з відповідачем, деякий час у своєї матері, а згодом подружні відносини між сином та дружиною припинились. Син намагався ще поспілкуватись з дочкою, однак коли прийшов до будинку матері позивача, то її брат не пустив його і між ними виникла бійка. Після цього син не приходив до дружини, щоб більше не провокувати конфліктні ситуації. Коли [PERSON] уклала другий шлюб, вона змінила місце проживання, забравши [PERSON] , про конкретне місце свого проживання вона не повідомляла, про точну адресу вони з сином довідались уже з позовної заяви. Згодом сина мобілізували і свідку відомо, що він телефонував чи писав до колишньої дружини та цікавився дочкою. Син відправляв для дочки посилку, однак її повернули. Відповідач також звертався до органу опіки та піклування, щоб визначити режим спілкуванні із дитиною. Син бажає налагодити стосунки з [PERSON] і буде докладати до того зусиль. VI. Думки дитини, заслухана судом в порядку ст.171 Сімейного кодексу України [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з [PERSON] вона не знайома і не вважає його своїм татом, так як він їй не телефонував і з нею не спілкувався. Татом вона сприймає [PERSON] , який її любить та турбується про неї. Вона мріє про те, щоб у її паспорті було написано [PERSON] , а не «дурнувате» прізвище [PERSON] . Від [PERSON] вона не бажає отримувати подарунки і буде казати мамі, щоб вона їх відсилала назад. Дитина категорично не визнає відповідача батьком, як і бабусею матір відповідача. VIІ.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці зобов`язуються забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні вказаного спору суд приймає до уваги наступні обставини: -- відповідач [PERSON] заперечує проти позбавлення його батьківських прав та вказує, що не втратив інтересу до участі у вихованні дитини, бажає спілкуватись з дочкою, буде намагатись налагоджувати стосунки з дитиною. У постанові від 15 травня 2019 року у справі № 661/2532/17 КЦС ВС вказав, що самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав недостатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Мотиви такого заперечення можуть бути різними, наприклад, це може бути пов`язане не з бажанням турбуватися про свою дитину, а з бажанням отримати в майбутньому піклування від неї. Тому до уваги мають братися всі обставини конкретної справи. За результатами розгляду справи суд вважає, що невизнання позовних вимог відповідачем зумовлене спілкуватись із своєю дитиною, брати участь у її житті, турбуватись про неї. -- саме по собі невідвідування відповідачем закладу дошкільної освіти, шкільної освіти, де навчається дочка та закладу охорони здоров`я, де дитина перебуває під наглядом, не є належним доказом його свідомого, навмисного ухилення від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні відповідач стверджував, що позивач не повідомляла йому, де саме навчалась дочка; -- у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Судом встановлено, що на даний час заборгованість зі сплати аліментів відсутня; -- судом встановлено, що між сторонами не налагоджено взаємовідносини між собою, їх стосунки є неприязними, що також впливає на неактивну участь батька в житті дочки; -- малолітня дитина [PERSON] висловила свою думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , дитина негативно висловлювалась щодо батька, використовуючи доволі дорослі формулювання, які могли бути продуктом бачення цієї ситуації мамою дитини. Суд зазначає, що поведінка батьків, їхній авторитет відіграють суттєву роль у вихованні дитини, адже вона не має самостійного соціального досвіду, а тому переймає його та відповідну поведінку від авторитетних для неї батьків, якою для [PERSON] є мама. Думка дитини може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, наприклад таких, як тривалий час проживання дитини з одним із батьків без можливості повноцінного спілкування з тим із батьків, з ким дитина не проживає. Тому суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, що висловлена у постанові Постанова КЦС ВС від 26.12.2024 у справі №561/474/24, згідно якої озвучена у судовому засіданні місцевого суду думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав. Думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. -- в межах розгляду вказаної справу суду було представлено два висновки органів опіки та піклування, а саме за місце проживання позивача і дитини та за місцем проживання відповідача. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та підлягає оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21). Згідно положень ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області доцільно позбавити батьківських прав відповідача щодо дочки [PERSON] .Проте за результатами досліджених доказів судом не було встановлено, що позбавлення відповідача батьківських прав необхідне в найкращих інтересах дитини, а тому суд вважає, що вказаний висновок суперечить інтересам малолітньої [PERSON] VIІ. Висновок суду. З урахування обставин, що викладені вище, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками відповідачем, які б були підставою застосування відносно нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Стороною позивача не було доведено, що розрив сімейних зв`язків із батьком є тим заходом, який відповідає найкращим інтересам дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Водночас суд зауважує, що участь батька в житті дочки, піклування про неї та спілкування з нею є недостатніми і мають бути більш активними, тому вважає за потрібне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. При цьому [PERSON] має зважати на те, що залишення ним поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21, від 09 червня 2023 року у справі № 591/6037/21, від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22).

Outcome: dismissed