Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-22 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача 07.10.2025, діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.04.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс'' та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1388-5226, за умовами якої відповідачці надано кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 27200,00 грн на строк 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15% від його суми, знижена процентна ставка - 1,20 %, стандартна - 1,50 %. Позивач через партнера АТ КБ "Приватбанк" зарахував відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок останньої, вказаний нею у особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання по договору повністю. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, не вносила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 02.09.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 152537,60 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 27200,00 грн, за відсотками - 121257,60 грн, прострочена комісія за видачу кредиту - 4080,00 грн. Із застосуванням до відповідачки програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із неї частину вищевказаної заборгованості в розмірі 13000,00 грн, а саме прострочену заборгованість за тілом кредиту- 27200,00 грн, за відсотками - 108800,00 грн та судові витрати. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 07.10.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 10.10.2025 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачці строк для подання відзиву. У встановлений судом строк відзив на позов до суду не надходив. Ухвалою суду від 01.12.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. У судове засідання 23.12.2025 сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце його проведення. Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, слід вважати відповідачку [PERSON] належним чином повідомленою про час та дату проведення судового засідання, оскільки копія ухвали про закриття підготовчого провадження від 01.12.2025 повернулася до суду із відміткою про відсутність адресата, була надіслана безпосередньо за місцем її реєстрації - [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс'' та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1388-5226, за умовами якої відповідачці надано кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 27200,00 грн на строк 300 днів, базовий період - 14 днів (проміжки часу впродовж строку дії договору, у останні дні яких у позичальника настає особов`язок сплати відсотків за користування ним), комісія за видачу кредиту - 15% від його суми, що становить знижена процентна ставка - 1,20 %, стандартна - 1,50 %. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1388-5226 від 29.04.2024, 29.04.2024 на банківську картку відповідачки № [NUMBER] перераховано кредитні кошти в сумі 27200,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1388-5226 від 29.04.2024 станом на 02.09.2024 її розмір становить 152537,60 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 27200,00 грн, за відсотками - 121257,60 грн, за комісією - 4080,00 грн. Відповідачкою оплати по кредиту не вносилися. Із позовної заяви вбачається, що із застосуванням до відповідачки програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із [PERSON] частину вищевказаної заборгованості в розмірі 136000,00 грн, а саме прострочену заборгованість за тілом кредиту- 27200,00 грн, за відсотками - 108800,00 грн та судові витрати. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: - його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; - воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; - він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено факт існування кредитних відносин між сторонами, що підтверджується копіями досліджених: договору про відкриття кредитної лінії № 1388-5226 від 29.04.2024 з додатками, довідки про перерахування суми кредиту, Правил відкриття кредитної лінії, затверджених наказом ТОВ "Укр Кредит Фінанс" № 12-П від 27.02.2024. Відповідно до умов вищевказаного договору, між сторонами було чітко визначено строк його дії та терміни, у які відповідачка мала повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування ними. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час укладення електронного договору про відкриття кредитної лінії між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Отже, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідачка не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала вказаного вище кредитного договору, не підписувала його, доказів цього у матеріалах справи немає. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання повністю не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 02.09.2024 становить 152537,60 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 27200,00 грн, за відсотками - 121257,60 грн, за комісією - 4080,00 грн. Із застосуванням до відповідачки програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із [PERSON] частину вищевказаної заборгованості в розмірі 136000,00 грн, а саме прострочену заборгованість за тілом кредиту- 27200,00 грн, за відсотками - 108800,00 грн та судові витрати. Відповідачка не надала суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Отже, оцінивши докази в сукупності та взаємозв`язку, суд, з урахуванням положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача вищевказана заборгованість у розмірі 13600,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція № 2261 від 29.09.2025), а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню ця сума судового збору.

Outcome: approved